Справа № 340/4067/25
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4067/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Притули К.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "НЕОФІТИ" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "НЕОФІТИ" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №ПШ107207 від 22.05.2025 року в розмірі 17 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що водієм ФГ «НЕОФІТИ» ОСОБА_1 обов`язок використання та заповнення тахокарт до аналогового тахографа за дні, в які здійснювались перевезення виконано у повному обсязі, а відповідні заповнені тахокарти надано Державному інспектору під час проведення перевірки.

Як вбачається із даних заповнених водієм тахокарт до аналогового тахографа останній виконував перевезення лише в наступні дні, а саме - 11.02.2025, 18.02.2025, 20.02,2025, 22.02.2025, 04.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025, 08.03.2025. Тобто, з даного простежується, що лише у вказані дні водій виконував перевезення, оскільки кінцеве значення пройдених транспортним засобом кілометрів збігається із початком наступного робочого дня.

Ухвалою суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження безе повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог вказує, що Положенням № 340 та нормами ЄУТР чітко передбачено алгоритм дій перевізника та водія щодо підтвердження режиму роботи та відпочинку коли ним не здійснювались рейси. Бланк підтвердження діяльності є документом, що оформлюється перевізником у разі, коли водій здійснював роботу, не пов`язану із вантажними перевезеннями, із зазначенням періоду та даних водія. Посадовими особами відповідача 06.03.2025 не перевірявся робота транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а здійснювалась перевірка наявності документів, які підтверджують час роботи та відпочинку водія ОСОБА_1 (до прикладу водій міг здійснювати керування іншими транспортними засобами підприємства у вказані дні). На підтвердження дотримання режиму праці та відпочинку водія необхідним є пред`явлення тахокарти або бланку підтвердження діяльності, який містить інформацію про періоди, протягом яких водій не виконував роботу з керування транспортним засобом.

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву. Вказав, що в розумінні статті 48 Закону № 2344-ІІІ Позивач наділений правом та може, але не зобов`язаний, складати бланк підтвердження діяльності водія за кожен день, коли останній не виконує перевезення вантажу. Отже, такий документ не є тим документом, що необхідний для пред`явлення під час перевірки відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

06.03.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області на а/д М-05 Київ- Одеса 452км+811м, проводилась рейдова перевірка (а.с.75зв-76).

Під час цієї перевірки був зупинений транспортний засіб марки SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював перевезення вантажу.

Актом №092989 від 06.03.2025 встановлено, що водій ОСОБА_1 не надав старшому державному інспектору реєстраційні листки режиму праці та відпочинку (тахокарти) за 12.02.2025, 13.02.2025, 14.02.2025, 15.02.2025, 16.02.2025, 17.02.2025, 19.02.2025, 20.02.2025, 21.02.2025, 23.02.2025, 24.02.2025, 25.02.2025, 26.02.2025, 27.02.2025, 28.02.2029, 01.03.2025, 02.03.2025, або бланк підтвердження діяльності водія (а.с.8).

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ107207 від 22.04.2025 за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с.7).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач через свого представника звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону №2344-III).

Положеннями ст.34 Закону №2344-III передбачено обов`язок автомобільного перевізника забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Таким чином, вказана норма визначає, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, є саме автомобільний перевізник.

Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд зазначає, що перелік документів згідно із ст.48 Закону №2344-III не є вичерпним.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлює Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 N340 (далі - Положення №340).

Відповідно до п.1.3 Положення №340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).

Умови використання тахографів передбачені розділом III Інструкції № 385. Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-III , обов`язковою також є наявність роздруківку даних роботи тахографа ТЗ обладнаного цифровим тахографом за 20.10.2024р. або бланк підтвердження діяльності згідно з ЄУТР (Європейська угода щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону № 2344-III передбачено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність роздруківку даних роботи тахографа ТЗ обладнаного цифровим тахографом або бланк підтвердження діяльності згідно з ЄУТР (Європейська угода щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення), передбачено Інструкцією №385 та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

За відсутності документів, зокрема, роздруківку даних роботи тахографа ТЗ обладнаного цифровим тахографом або бланк підтвердження діяльності згідно з ЄУТР (Європейська угода щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення), застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п.3.3. наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 «Про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті» (надалі - Інструкція № 385) водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти ( у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Відповідно до п.1.4. Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Судом встановлено, що водієм ФГ «НЕОФІТИ» ОСОБА_1 обов`язок використання та заповнення тахокарт до аналогового тахографа за дні, в які здійснювались перевезення виконано.

Зокрема вказане підтверджується наданими тахокартками, а саме: від 11.02.2025 (початковий кілометр - 478830, кінцевий - 478900), від 18.02.2025 (початковий кілометр - 478900, кінцевий - 479220), від 20.02.2025 (початковий кілометр - 479220, кінцевий - 479380), від 22.02.2025 (початковий кілометр - 479380, кінцевий - 480010), від 04.03.2025 (початковий кілометр - 480010, кінцевий - 480430), від 06.03.2025 (початковий кілометр - 480430, кінцевий - 480700), від 07.03.2025 (початковий кілометр - 480700, кінцевий - 480715), від 08.03.2025 (початковий кілометр - 480715, кінцевий - 481170) (а.с.11-19).

Отже, лише у вказані дні водій виконував перевезення, оскільки кінцеве значення пройдених транспортним засобом кілометрів збігається із початком наступного робочого дня.

Актом №092989 від 06.03.2025 встановлено, що водій ОСОБА_1 не надав старшому державному інспектору реєстраційні листки режиму праці та відпочинку (тахокарти) за 12.02.2025, 13.02.2025, 14.02.2025, 15.02.2025, 16.02.2025, 17.02.2025, 19.02.2025, 20.02.2025, 21.02.2025, 23.02.2025, 24.02.2025, 25.02.2025, 26.02.2025, 27.02.2025, 28.02.2029, 01.03.2025, 02.03.2025, або бланк підтвердження діяльності водія, що є порушенням положень Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 (а.с.8).

Так, відповідно до п.1.5 Положення №340: відпочинок - безперервний період часу, який водій може використовувати на свій розсуд; графік змінності - документ, який визначає початок та кінець робочої зміни на кожний день календарного місяця, а також вихідні дні; змінний період керування - сумарна тривалість періодів керування за робочий день (зміну) змінна перерва - сумарна тривалість перерв за робочий день (зміну), період, протягом якого водій не керує автомобілем та не виконує іншої роботи і який використовується для відпочинку; робоча зміна - період роботи водія відповідно до графіка змінності (зміна), який може бути як безперервним, так і розділеним на частини; робочий час водія - час, протягом якого водій зобов`язаний виконувати свої обов`язки, визначені трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Пунктом 2.5 Положення №340 передбачено, що графік змінності на обліковий період доводиться до відома кожного водія не менше ніж за два тижні до початку облікового періоду.

За приписами п.6.2 Положення №340, облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника (п.6.4 Положення №340).

Враховуючи вищевикладене, в розумінні статті 48 Закону № 2344-ІІІ Позивач наділений правом та може, але не зобов`язаний, складати бланк підтвердження діяльності водія за кожен день, коли останній не виконує перевезення вантажу.

Отже, такий документ не є тим документом, що необхідний для пред`явлення під час перевірки відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн (а.с.1), який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовом Фермерського господарства "НЕОФІТИ" (вул. Золотухіна Костянтина, 15, с. Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27013, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ), Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004) про визнання протиправною постанови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №ПШ107207 від 22.05.2025 року в розмірі 17 000,00 грн.

Стягнути на користь Фермерського господарства "НЕОФІТИ" суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА