Справа № 750/10557/25
Суддя: Косенко О. Д.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/243/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі головуючого судді Косенка О.Д., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Карети Олександра Олеговича до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

01 серпня 2025 року до Деснянського районного суду м. Чернігова звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови ПС 007605 від 22.07.2025 за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що Відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) ПС 007605 від 22.07.2025 за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, відповідно до якої 25.06.2025 на трасі Суми Полтава за результатом проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу - вантажного автомобіля МАЗ номерний знак НОМЕР_1 , причіп МАЗ номерний знак НОМЕР_2 , виявлено перевищення встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху параметрів при перевезенні подільного вантажу, а саме: перевищена загальна вага на 9,2% (допустима норма 40 тон, фактична вага 43,7 тон) та на 28% навантаження на здвоєну вісь (норма 28 тон, фактична вага 23 тони). Перевезення здійснювалось на підставі товарно-транспортної накладної № ЛЛА Н 20128 від 25.06.2025, до якої внесено недостовірні відомості про вагові параметри автомобіля.

22 липня 2025 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № ПС 007605 на ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) за частиною 1 ст.132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КупАП) у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення Позивач заперечує. Стверджує, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП є незаконним, необґрунтованим оскільки він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП.

Зазначає, що він ні як фізична особа, ні як керівник філії «Північний лісовий офіс» ДП «Ліси України» не має жодного відношення до товарно- транспортної накладної (ліс) №ЛАА Н20128 від 25.06.2025 як загалом до документу так і до внесення у неї будь-якої інформації, оскільки це не входить до його посадових обов`язків, і технічно він не вносить відповідні відомості, не контролює їх.

Вказує, що посадовою особою контролюючого органу не виконано обов`язок щодо збирання доказів при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, не надано оцінку наявності (відсутності) в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, справу про адмінправопорушення закрити та стягнути з Відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник Відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, зазначив, що при притягненні до адміністративної відповідальності Відповідача службові особи Укртрансбезпеки діяли відповідно до покладених на службу завдань, визначених Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року.

Матеріали про адміністративне правопорушення були оформлені на підставі вимог Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, у межах наданих їм повноважень та у порядку, визначеному КУпАП.

Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи листом від 01.07.2025 №58055/38/24-25, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №844.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25 червня 2025 року Укртрансбезпекою здійснювалась рейдова перевірка, під час якої було зупинено вантажний автомобіль МАЗ номерний знак НОМЕР_1 , причіп МАЗ номерний знак НОМЕР_2 , під кермуванням ОСОБА_2 (а.с. 37).

Під час перевірки за результатом зважування транспортного засобу виявлено перевищення встановлених пунктом 22.5 Правил дорожньго руху параметрів при перевезенні подільного вантажу, а саме: перевищена загальна вага на 9,2% (допустима норма 40 тон, фактична вага 43,7 тон) та на 28% навантаження на здвоєну вісь (норма 28 тон, фактична вага 23 тони), про що була складена Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю ДЗ №042303 від 25.06.2025 (а.с. 38).

Перевезення здійснювалось на підставі товарно-транспортної накладної № ЛЛА Н 20128 від 25.06.2025 наданої під час перевірки водієм (а.с. 43). Згідно відомостей зазначеної товарно-транспортної накладної маса вантажу складає (27+16) 43 тон., за результатом зважування було зафіксовано фактичну масу транспортного засобу, що становила 43,700 тон. та навантаження на здвоєну вісь трьохвісного автомобіля склало 23,05 тон при нормі 18 тон.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №0АР055149 від 25.06.2025 (а.с. 37), Акт про перевищення транспортних засобом нормативно вагових параметрів №ОАВ 004303 від 25.06.2025 (а.с. 36),

Так, під час перевірки водієм було надано товарно-транспортну накладну № ЛАА Н20128 від 25.06.2025, у якій зазначено вантажовідправника - ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ» Філя «Північний лісовий офіс», код за , керівником якого згідно з даними ЄДРПОУ є саме Киченок Вячеслав Сергійович.

Таким чином, працівниками Укртрансбезпеки виявлено порушення, передбачене статтею 132-2 КУпАП, а саме: внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, за яке передбачена відповідальність штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Жодних зауважень щодо особи вантажовідправника водієм під час перевірки надано не було, про що, зокрема, свідчать відомості акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.06.2025 № ОАР 055149.

Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №844 (а.с. 40 зворот).

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103(далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 229 КУпАП, від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», вантажовідправник фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Згідно зі ст. 132- 2 КУпАП внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправників у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправників у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно,- тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ, вантажовідправник - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 51-1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що вантажовідправник має право на: передачу вантажоперевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу. Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці), прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовувати витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 1 Закону України №2344-ІІІ, вантажовідправник - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Оскільки у товарно-транспортній накладній № Н20128 вантажовідправником вказано Філію «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яка не є ані фізичною особою, ані фізичною особою підприємцем та одночасно не являється юридичною особою, проте здійснює свої повноваження як структурний підрозділ та діє від імені юридичної особи - Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», суд приходить до висновку, що у даному випадку саме ДСГП «Ліси України» виступає у якості вантажовідправника.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 - 5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 14-3 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа, фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а вразі як щодо Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Отже зазначені вище норми законодавства передбачають ряд альтернативних способів визначення конкретної особи, яка може бути притягнута до адміністративної відповідальності за 132-2 КУпАП, а саме: керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб; якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу; а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Витяг з державного реєстру транспортних засобів до суду не надано, що належним користувачем транспортного засобу - вантажний автомобіль МАЗ номерний знак НОМЕР_1 , є інша юридична або фізична особа, ніж вказана у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 44) - ДСГП «Ліси України», Відповідач суду не повідомляв.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом зареєстрований відокремлений підрозділ Філія «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Код ЄДРПОУ Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - 44768034.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

Тобто, філія наділяється певною компетенцією, втім, не маючи статусу юридичної особи, не наділяються самостійною процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Як визначає Статут ДСГП «Ліси України», затверджений наказом Державного агенства лісових ресурсів України від 28.05.2024 № 141, підприємство в порядку, встановленому законодавством, цим Статутом та внутрішніми документами має право утворювати на території України та за її межами філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами (пункт 4.8).

Згідно з п. 1.1. Положення про Філію «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», затвердженого наказом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 767 від 04.07.2025 остання є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відповідно до п. 3.1. Положення Філія є відокремленим підрозділом Підприємства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані Підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Підприємства.

Отже, філія не є окремою юридичною особою ні в силу закону, ні згідно Статуту та Положення.

Позивач є керівником структурного підрозділу юридичної особи - Філії «Північний лісовий офіс», водночас не являється керівником юридичної особи - Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а тому у даному випадку, виходячи з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, уповноважені особи Укртрансбезпеки, відповідно до положень ч. 1 ст. 279-5 КУпАП ,невірно визначили суб`єкта адміністративної відповідальності.

Суд доходить висновку, що у матеріалах справи відсутні переконливі докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення на Позивача, які б відповідали критерію «поза розумним сумнівом», а Позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як вказано у пункті 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову сплачено та заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, тоді як при оскарженні до суду постанови про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2025 року становить 605 грн 60 коп. (пункт 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відшкодування з Відповідача судового збору у надмірно сплаченому розмірі не відповідатиме принципу законності.

Окрім того, судовий збір було сплачено не Позивачем, а Філією «Північний лісовий офіс «Ліси України», отже вимога про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань сплаченого судового збору на користь Позивача як фізичної особи є безпідставною і такою, що призведе до незаконного його збагачення за рахунок коштів держави.

Отже сплачений та заявлений до стягнення з Відповідача судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 134, 139, 241-256, 271, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Карети Олександра Олеговича до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про накладення адміністративного стягнення №ПС 007605 від 22.07.2025 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, .

Суддя Олег КОСЕНКО