Справа № 380/25187/21
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття звіту про виконання судового рішення

22 вересня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку письмового провадження звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 19.09.2025 про виконання рішення суду в адміністративній справі №380/25187/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №380/25187/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій шляхом:

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2016 року як базового місяця;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця;

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.09.2018;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.09.2018 з урахуванням висновків суду.

18.07.2025 до суду звернувся позивач із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №380/25187/21. Обґрунтовано подану заяву тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21 не виконано в повному обсязі відповідачем.

Так, позивач у поданій ним заяві зазначив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 у справі 380/25187/21 відповідачем проведено виплату індексації в розмірі 1606,22 грн. Проте як видно з розрахунку нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 позивачу згідно рішення суду нараховано індексацію грошового забезпечення в розмірі 83625,23 грн. Водночас вказану суму індексації грошового забезпечення не виплачено.

Ухвалою суду від 11.08.2025 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України 7-ми денний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви, а також усіх доказів, які підтверджують виконання боржником рішення суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21.

18.08.2025 до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю.

Ухвалою суду від 25.08.2025 за заявою позивача встановлено судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21. Зобов`язано військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в строк протягом 20 днів з моменту отримання даної ухвали подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21.

12.09.2025 від представника відповідача надійшла заява про продовження строку для надання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21 на 20 днів. Мотивуючи тим, що 25 серпня 2025 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в строк протягом 20 днів з моменту отримання даної ухвали подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21. Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України визначено головних розпорядників бюджетних коштів. Так, у Національній гвардії України головним розпорядником бюджетних коштів являється Головне управління Національної гвардії України. Військова частина НОМЕР_1 НГ України являється розпорядником бюджетних коштів «нижчого рівня».

Представник відповідача зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 НГУ 28 жовтня 2023 року здійснено виплату індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 1 606,22 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №6179 від 26.10.2023 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21, а також для забезпечення повного та належного виконання даного рішення військовою частиною НОМЕР_1 надіслано лист щодо виділення коштів по КЕКВ 2800 від 04.09.2025 №50/02/12-3955-2025 до Західного територіального управління та ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано лист від 05.09.2025 №50/02/12-7261-2025 до Головного управління НГУ. Але на даний час кошти на рахунок військової частини від головного розпорядника бюджетних коштів (Головного управління Національної гвардії України) не надійшли.

Ухвалою суду від 18.09.2025 продовжено військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання судового рішення.

19.09.2025 до суду від представника відповідача надійшов звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/25187/21. У вказаному звіті представник відповідача зазначив, що на виконання вищевказаного судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 НГУ здійснено виплату позивачу сум індексації грошового забезпечення в розмірі 1606,22 грн. та 73449,19 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №6179 від 26.10.2023 та №9775 від 16.09.2025.

При вирішенні питання про прийняття звіту, суд виходить з наступного.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

На підставі аналізу ст.ст.3, 8, ч.ч.1, 2 ст.55, ч.ч.1 та 2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 КАС України.

19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Відтак розгляд звіту суб`єкта владних повноважень здійснюється за нормами КАС України в редакції Закону №4094-ІХ.

Згідно частини першої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За нормами частин першої-третьої 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Дослідивши поданий відповідачем звіт від 19.09.2025 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21 суд встановив, що на виконання вищевказаного судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 НГУ здійснено виплату позивачу сум індексації грошового забезпечення в розмірі 1606,22 грн. та 73449,19 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №6179 від 26.10.2023 та №9775 від 16.09.2025.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про повне виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 в справі №380/25187/21.

Враховуючи долучені відповідачем докази виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність у суду підстав для встановлення нового строку подання звіту або ініціювання судом питання про накладення нового штрафу.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 12, 241, 248, 256, 293-295, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

прийняти звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 19.09.2025 про виконання рішення суду в адміністративній справі №380/25187/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Желік О.М.