Справа № 947/27100/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/223/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Боличевського С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

21.07.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Боличевського С.П. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2025 №2317 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.06.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено стосовно ОСОБА_1 постанову №2317 від 27.06.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладено штраф. Постанова №2317 від 27.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності отримана 08.07.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав та правових гарантій ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. При цьому зазначив, що під час розгляду справи порушено право на захист, зокрема вказав, що 27.06.2025 об 11 годині, Позивач разом з адвокатом ОСОБА_2 прибули до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд адміністративної справи, згідно протоколу №2317 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 та на підставі ордеру. Співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 , які чергували на вході в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовили захиснику Позивача, адвокату Боличевському С.П., пройти до приміщення для участі в розгляді адміністративної справи, посилаючись на наказ, що не дає дозволу адвокатам на вхід до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . За захистом порушених прав адвоката при виконанні службових обов`язків, а саме, перешкоджання законній діяльності адвоката, зателефонував на «лінію 102» та повідомив про подію. Після телефонного повідомлення на «лінію 102», звернувся до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1, з письмовою заявою про перешкоджання законній діяльності адвоката співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися юридичною допомогою адвоката (захисника). Недопущення адвоката до розгляду справи є суттєвим порушенням права на захист, яке гарантоване Конституцією України та КУпАП. Також представник позивача вказав на те, що позивач, незважаючи на не допуск адвоката до приміщення для участі в розгляді справи, прибув до кабінету №50/1 де згідно Протоколу буде розглядатися справа. Проте, в кабінеті №50/1 розгляд справи не відбувся. Посадова особа (юрист) ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в кабінеті, повідомила Позивачу, щоб за Постановою він прийшов через тиждень. Позивач не згоден з правопорушенням та зафіксував це в Протоколі. Не зважаючи на це, справу розглянули без участі Позивача. Позивач не надавав будь яких заяв, клопотань, пояснень тощо до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про розгляд справи за його відсутності. Позивач, мав намір вказати на відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Винесення постанови про адміністративне правопорушення без розгляду справи є незаконним. Кожен, хто притягується до адміністративної відповідальності, має право на розгляд справи по суті та на участь у цьому розгляді. Під час розгляду справи необхідно встановити наявність події та складу правопорушення, а також винній особі повинна бути надана можливість захищати свої права. Постанова, винесена без належного розгляду, є суттєвим порушенням прав Позивача. Якщо постанову винесено без належного розгляду справи, це означає, що при винесенні рішення не було враховано всі обставини справи та були порушені норми законодавства. Окрім цього сторона позивача посилалась на відсутність у постанові обов`язкових даних, які мають у ній міститись: оскаржувана постанова не містить даних про порядок і строк її оскарження. Постанову не було оголошено у день її винесення та вручена позивачу лише 08.07.2025, що є порушенням вимог статті 285 КУпАП. Також зазначив у позовній заяві про те, що протокол складений не уповноваженою на те особою. Сторона позивача вважає, що у позивача були відсутні підстави для уточнення персональних даних. Як зазначено в Постанові Позивач не уточнив персональні данні. Згідно примітки до статті 210 КУпАП, «Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи». Всі персональні данні Позивача, які зазначені в ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» можливо отримати держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи тощо. Отже, у разі можливості отримання держателем персональних даних призовника шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, банками тощо, то у Відповідача відсутні підстави для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за не уточнення персональних даних. Також наголосив на сплив строків накладення на позивача адміністративного стягнення. Згідно статті 38 КУпАП, «Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення». Згідно документу наданого Позивачу співробітником ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушення виявлено 14.03.2025 та дата звернення до поліції також 14.03.2025. Отже, три місяці з дня виявлення порушення Позивачем спливають 14.06.2025.

Ураховуючи викладене, сторона позивача стверджує, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності через сплив строку накладення адміністративного стягнення.

Короткий зміст відзиву на позов

Позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 не визнає, вваж їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, посилаючись на те, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку на підставі ст. 22 Закону України «про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Повідомлення щодо розшуку згенеровано автоматично Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до алгоритму за наявною інформацією в Реєстрі, та надсилається автоматично в електронній формі до органів Національної поліції. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 порушив вимоги абзацу 7 ч. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ,абзацу 4 п.п. 1 п. 2 Розділу || Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633- |Х від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, а саме: перебуваючи на військовому обліку та постійно знаходячись на території України протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні данні передбачені частиною 1 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста(за наявності). Цього ж дня в присутності позивача керуючись статтею 235 КУпАП відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 2317, який було йому вручено. Також позивачу було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за справою № 2317 відбудеться о 11 год. 30 хв. «27» червня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач був ознайомлений про дату та час розгляду адміністративних справ, що підтверджується його підписом. Під час розгляду адміністративної справи позивач від надання пояснень відмовився, повідомив свої персональні дані: сімейний стан, місце проживання, номер телефону, які було внесено до протоколу з його слів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до частини восьмої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154. Пунктом 79 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: - організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; - здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; - виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; - розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військовооблікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, Служби зовнішньої розвідки). Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Вказаною статтею встановлено строк, протягом якого повинен бути здійснений розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак КУпАП не встановлює строку, який повинен сплинути після складення протоколу по справі про адміністративне правопорушення до моменту, коли уповноважена особа може здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто КУпАП не забороняє можливість здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови, що особа знає про розгляд такої справи. Щодо складання протоколу не уповноваженою особою відповідач зазначив, що відповідно до статей 210, 2101, 211, 235, 257, 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення та з метою визначення процедури складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та псуванням або недбалим зберіганням зазначеними особами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 затверджено та 05.01.2024 за № 36/41381 зареєстровано в Міністерстві юстиції України Інструкцію зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту 10 Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова). Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком. Додатком 1 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 22 від 12.01.2024 визначено бланк протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, відповідач вважає, що ОСОБА_1 правомірно було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та в межах строків притягнення до відповідальності. Щодо не допуску захисника позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 вказав, що відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, в тому числі складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. З урахуванням викладеного можна дійти до обґрунтованого висновку, що повноваження адвоката, як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій має посвідчуватись, окрім ордера, також договором про надання правничої допомоги (витяг із договору). В той же час під час візиту до ІНФОРМАЦІЯ_1 захисником позивача не було надано документів, які підтверджують повноваження на представництво інтересів громадянина ОСОБА_1 . Тмакож у відзиві відповідач послався на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у справі № 520/2261/19, зокрема, на те, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Таким чином, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 не вчинено жодних протиправних дій чи бездіяльності.

Процесуальні дії у справі

21.07.2025 позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 23.07.2025 адміністративний позов залишено без руху, позивачу наданий десятиденний строк для усунення недоліків: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачу належного йому права на звернення до суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права, з наданням відповідних доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин та надати копію постанови №2317 від 27.06.2025.

01.08.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків та надана заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 11.09.2025 (головуючий у справі у період з 07.08.2025 по 05.09.2025 перебувала у щорічній відпустці).

11.08.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов з долученими до нього копії протоколу від 19.06.2025 № 2317 та оскаржуваної постанови.

11.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів: копій довідки здобувача освіти, адвокатського запиту від 28.05.2025, надсилання адвокатського запиту, адвокатського запиту від 29.07.2025, надсилання адвокатського запиту.

У судове засідання 11.09.2025 представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання від сторони відповідача до суду також не надходили.

Позивач та його представник у судовому засіданні 11.09.2025 підтримали позовні вимоги, позов просили задовольнити, у тому числі посилаючись на сплив тримісячного строку для накладення адміністративного стягнення, відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки відомості про які йдеться в оскаржуваній постанові були наявні у відповідача та занесені до системи «Оберіг» ще 13.02.2023, з того часу вони не змінювались, підстави для їх уточнення та/або оновлення у позивача були відсутні, окрім цього у позивача були наявні підстави для відстрочки, які були повідомлені відповідача шляхом направлення 16.04.2025 на його адресу заяви з долученням підтверджуючих документів.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого про розгляд справи відповідача.

За результатом розгляду справи суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його проголошення до 19.09.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно з протоколом від 19.06.2025 № 2317 про адміністративне правопорушення, складеним у присутності позивача, діловодом групи відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 , 19 червня 2025 року об 11 годині20 хвилин військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу сьомий частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 4 підпункту 1 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, а саме: перебуваючи на військовому обліку та постійно знаходячись на території України протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, передбачені частиною першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У протоколі міститься рукописний текст позивача «Не згоден». Окремо пояснення (заперечення) позивач не подавав.

Відповідно до вказаного протоколу розгляд адміністративної справи був призначений на 27.06.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з наданими позивачем та його представником у судовому засіданні поясненнями, на розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач з`явився разом зі своїм представником адвокатом Боличевським С.П., який при собі мав ордер на здійснення представницьких повноважень стосовно ОСОБА_1 , однак представника позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 не пропустили.

На підставі даного протоколу, 27 червня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 винесена постанова № 2317 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,000 грн, по обставинам, які повністю тотожні викладеним у протоколі.

Згідно з поясненнями позивача, розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не відбувався, оскаржувану постанову в день розгляду справи про адміністративне правопорушення не отримував, отримав 08.07.2025 у кабінеті № 34 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт отримання позивачем оскаржуваної постанови 08.07.2025 вбачається зі змісту самої постанови від 27.06.2025 № 2317.

Наявність ордеру у представника відповідача 27.06.2025 (у день розгляду справи) підтверджується копією ордера на надання правничої допомоги серії ВН № 1501443 від 28.05.2025. Твердження сторони позивача про недопуск адвоката як представника ОСОБА_1 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою захисту його прав та інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підтверджується, окрім наявного в матеріалах справи ордеру, копією Талону-повідомлення № 045543, відповідно до якого заяву ОСОБА_2 від 27.06.2025 зареєстровано за № 20049 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ОРУП № 1, адвокатським запитом від 29.07.2025, адресованого на ім`я начальника ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Окрім цього, суд встановив, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 25.06.2019.

Також згідно з інформацією, зазначеною у тимчасовому посвідчення військовозобов`язаного, ОСОБА_1 є непридатним до військової служби за гр. І ст. 62в наказу МОУ № 402/08, та призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований в запас згідно зі ст. 18п. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Пр 13 від 19.04.2019. Вказане тимчасове посвідчення видане на підставі наказу МОУ № 610/2017.

Також у військовому квитку зазначені відомості про військове звання, склад та військово-облікову спеціальність позивача.

Наявна у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного інформація введена до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів13.02.2023, що підтверджується роздруківкою з вказаного Реєстру (Оберіг).

Також встановлено, що згідно з довідкою про здобувача освіти, а також Довідкою Одеського національного технологічного університету від 16.01.2025 №112-І06, ОСОБА_1 здобуває освіту в Одеському національному технологічному університеті з 01.9.2024 (магістратура, денна форма навчання).

Вказані довідки разом із заявою від 16.04.2025 позивач, з метою вирішення питання та прийняття відповідного рішення щодо отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, скерував на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендованим повідомленням.

У вказаній заяві позивачем була зазначена його адреса: АДРЕСА_1 (аналогічна адресі, вказаній у реєстрі «Оберіг» 13.02.2023), номер мобільного телефону, номер картки платника податків.

Окрім цього, під час судового засідання позивачем надано для огляду інформацію із застосунку «Дія», відповідно до якої встановлено, що позивач влітку 2024 позивач звернувся до ЦНАП із заявою про внесення відомостей про народження дитини, під час якого ним повідомлялись також відомості щодо свого номеру телефону, адреси проживання та інших особистих даних.

Оцінка аргументів учасників сторін

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» прийнятого Верховного Радою України 09.05.2024 року (далі - Закон України № 3696-IX ) до статті 210-1 КУпАП внесені зміни у вигляді доповнення після частини четвертої новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику".

Частиною третій статті 210-1 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Статтею 38 КУпАП визначено що, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення (абзац сьомий статті).

Оцінивши надані докази з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки вказана інформація вже містилась у Реєстрі («Оберіг») з 13.02.2023, та не змінювалась, окрім цього відомості про мобільний номер телефону позивачем було повідомлено влітку 2024 року у ЦНАП.

Згідно ч.3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, яке тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів; громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є - державні органи, передбачені цією частиною.

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не оновив позивач, відповідач отримує від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Однак, відповідач в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесені оскаржуваної Постанови № 2317 жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Жодних доказів неможливості отримання інформації з державних реєстрів відповідачем до Постанови не долучено, суду не надані.

Також судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката шляхом недопущення до розгляду справи його представника адвоката Боличевського С.П., що є істотним порушенням права на захист.

Твердження представника відповідача щодо відсутності 27.06.2025 у адвоката ордера на надання правничої допомоги позивачу спростовуються дослідженими доказами у справі: ордером, талоном-повідомленням на лінію «102», адвокатським запитом від 29.07.2025.

Щодо прийняття рішення без розгляду справи суд вважає доведеним стороною позивача факт відсутності фактичного розгляду справи.

Незгода позивача з притягненням його до адміністративного правопорушення зазначена у протоколі від 19.06.2025 № 2317, на розгляд справи позивач з`явився разом із адвокатом, а отже на переконання суду, він бажав бути вислуханим та навести свої заперечення, аргументи та повідомити інші обставини під час розгляду справи.

Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо позиції позивача.

Відповідачем не наведено контраргументів та не надано доказів, які б свідчили про протилежне, тобто про те, що розгляд справи дійсно фактично відбувався, під час якого була заслухана думка та заперечення позивача, який з`явився.

Натомість наведені стороною позивача аргументи та надані докази, оцінені за внутрішнім переконанням суду, викликають обґрунтовані сумніви щодо здійснення фактичного розгляду справи. Будь-які сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності, у тому числі адміністративної.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Винесення постанови про адміністративне правопорушення без розгляду справи є незаконним. Кожен, хто притягується до адміністративної відповідальності, має право на розгляд справи по суті та на участь у цьому розгляді. Під час розгляду справи необхідно встановити наявність події та складу правопорушення, а також винній особі повинна бути надана можливість захищати свої права. Постанова, винесена без належного розгляду, є суттєвим порушенням прав Позивача. Якщо постанову винесено без належного розгляду справи, це означає, що при винесенні рішення не було враховано всі обставини справи та були порушені норми законодавства.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення без фактичного розгляду справи є істотним порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи.

Щодо складання протоколу неуповноваженою особою суд вказує на те, що у межах заявлених позовних вимог оскаржується саме постанова про накладення адміністративного стягнення, а не протокол, яким фіксується лише певна подія, діяння. У зв`язку з цим, оцінка зазначеним аргументам судом при розгляді вказаної справи не надається.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення

Перебування позивача на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 25.06.2019 підтверджується відміткою у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

Також згідно з інформацією, зазначеною у тимчасовому посвідчення військовозобов`язаного, ОСОБА_1 є не придатним до військової служби за гр. І ст. 62в наказу МОУ № 402/08, та призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований в запас згідно зі ст. 18п. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Пр 13 від 19.04.2019. Вказане тимчасове посвідчення видане на підставі наказу МОУ № 610/2017.Також у військовому квитку зазначені відомості про військове звання, склад та військово-облікову спеціальність позивача.

Суд звертає увагу, що вказана інформація у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного інформація введена до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів 13.02.2023, що підтверджується роздруківкою з вказаного Реєстру (Оберіг).

Відповідно до ч. 8 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім цього, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з урахування покладених на них завдань, організовують та ведуть військовий облік, виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку.

Згідно зі ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Про обізнаність відповідача про порушення,як вважає відповідач, ОСОБА_1 60 денного строку, встановленого для оновлення персональних (облікових) даних, свідчить дата у витягу з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів звернення до Національної поліції 14.03.2025.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, досліджених матеріалів справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень мав обов`язок перевірити дотримання 60 денного терміну щодо уточнення персональних даних та вирішити питання щодо накладення адміністративного стягнення на відповідача упродовж трьох місяців з моменту передачі інформації до Національної поліції про встановлені порушення, на думку відповідача, з боку ОСОБА_1 , тобто з 14.03.2025.

Таким чином, ураховуючи наведене на момент складення протоколу від 19.06.2025 № 2317 та винесення оскаржуваної постанови від 27.06.2025 № 2317 строки можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП сплинули.

Згідно з п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином як сам факт складення протоколу від 19.06.2025 № 2317 (відкриття провадження в адміністративної справі), так і винесення постанови від 27.06.2025 № 2317 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення є незаконним, а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, з урахуванням встановлених судом порушень з боку відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (обмеження у праві на захист, що є істотним порушенням прав позивача під час притягнення його до адміністративної відповідальності; неповний та необ`єктивний розгляд справи, який полягав у відсутності перевірки та доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, з огляду на застереження, передбачені приміткою до ст. 210 КУпАП, порушення строків накладення адміністративного стягнення), суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови від 27.06.2025 № 2317 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст.ст. 2, 9, 241, 243, 246, 250, 295 КАС України, п.3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2025 № 2317 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2025 № 2317 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення оголошене та підписане 19.09.2025.

Суддя Ю. А. Скриль