Справа № 160/27744/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 вересня 2025 рокуСправа №160/27744/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/27744/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.05.2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року скасовано. Прийнято нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження з 16 квітня 2024 ОСОБА_1 нарахованої пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром починаючи з 16 квітня 2024, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.10.2018 по 15.04.2024 року залишено без розгляду.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій заявник просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження пенсії в червні, липні та серпні 2025 року ОСОБА_1 нарахованої пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром за червень, липень та серпень 2025року , з урахуванням виплачених сум.

Щодо строків звернення із зазначеною заявою, заявник зазначає, що у червні, липні та серпні 2025 р. порушено право позивача на отримання належної щомісячної нарахованої пенсії на підставі рішення суду від 29 травня 2025р. в адміністративній справі №160/27744/24. Щомісяця 22 числа отримує пенсійну виплату. Отже про порушення своїх прав дізнався відповідно 22 червня, 22 липня та 22 серпня але чекав добровільного виконання рішення суду по справі №160/27744/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області після винесення Постанови Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області впродовж десяти днів.

Дослідивши матеріали справи та вищевказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 ст. 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд наголошує, що обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на заявника та не може бути перекладений на суд, до якого подана відповідна заява.

Незнання про порушення своїх прав не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Заявник, будучи обізнаним зі встановленими процесуальним законодавством строками звернення до суду та підставами для їх поновлення, про що свідчить відповідні посилання на норми законодавства зазначені у поданій заяві, не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку.

Суд наголошує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

В наданій заяві позивач самостійно зазначає, що дізнався про порушення своїх прав 22 червня, 22 липня та 22 серпня 2025 року, однак звернувся до суду лише 13 вересня 2025 року (дата формування документа в системі Електронний суд").

Крім того, вперше цю заяву позивач направив до суду 26.08.2025 року, тобто з порушенням встановлено строку в частині заявлених вимог.

Отже, заявником не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, істотних та непереборних причин, що заважали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду із цією заявою, зважаючи на те, що Кодексом адміністративного судочинства України обмежено строк на подання заяви в порядку ст. 383 КАС України.

Отже позивачем порушено десятиденний строк звернення до суду із заявою в порядку, передбаченому ст.383 КАС України.

Абзацом 2 частини 5 статті 383 КАС України встановлено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З урахуванням викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що заяву слід повернути заявнику.

В той же час суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, - повернути.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 19.09.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса