Справа № 317/3742/25
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 317/3742/25 2-а/335/153/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 квітня 2025 року старшим інспектором СКОЗ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Блохіним Сергієм Васильовичем була винесена Постанова ГБВ № 368995 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 192 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Згідно з фабулою Оскаржуваної Постанови, "29.04.2025 о 12:35 за адресою: Запорізький р-н, Долинська с/р, ОСГК "Мостобуд-5", вул. Дніпрова, б. 86, встановлено факт порушення мисливської гладкоствольної рушниці Hatsan Escort k.12 №511791, термін дії дозволу на яку закінчився 11.10.2023 р. ураховуючи що громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністартивне правопорушення передбачене ст. 192 КУпАП".

Вважає оскаржувану Постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, з огляду на наступне. Відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 192 КУпАП. Стаття 192 КУпАП передбачає відповідальність за "Порушення громадянами строків реєстрації (перереєстрації) нагородної, вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і правил взяття її на облік". Оскаржувана Постанова вказує лише на факт "термін дії дозволу на яку закінчився 11.10.2023 р.". Проте, закінчення терміну дії дозволу не є тотожним порушенню строків реєстрації (перереєстрації). Законодавство чітко розмежовує ці поняття. Згідно з пунктом 12.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї..., затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі Інструкція МВС №622), "Термін дії дозволів на зберігання (носіння) зброї, пристроїв, що видаються громадянам, становить три роки." Далі, пункт 12.12. Інструкції МВС №622 встановлює: "Власники зброї, основних частин зброї та пристроїв, що перебувають у них на законних підставах, зобов`язані неухильно дотримуватися порядку її зберігання, перереєстрації та інших установлених правил." Відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Для кваліфікації діяння за ст. 192 КУпАП необхідно довести, що особа порушила строки для реєстрації або перереєстрації зброї. Оскаржувана Постанова не вказує, коли саме виник обов`язок перереєстрації після 11.10.2023 року і який саме строк Позивач порушив. Відсутність таких даних свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, "Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи." В Оскаржуваній Постанові Відповідач не навів жодних доказів на підтвердження порушення Позивачем саме строків перереєстрації, а не лише факту закінчення терміну дії дозволу.

Оскаржувана Постанова обґрунтовується нібито закінченням терміну дії дозволу на зброю Позивача 11.10.2023 року. Однак, Відповідачем повністю проігноровано положення чинного законодавства, які встановлюють особливий порядок дії таких дозволів під час воєнного стану.

Зокрема, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2022 року № 195 "Про продовження строку дії дозволів у сфері обігу зброї, пристроїв та вибухових матеріалів під час дії воєнного стану в Україні", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 березня 2022 року за № 345/37681 (далі Наказ МВС № 195), встановлено: Пункт 1 Наказу МВС № 195, який автоматично продовжує дію дозволів: "Установити, що під час дії воєнного стану в Україні строк дії дозволів, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077 (далі - Інструкція), продовжується на період до 10 днів після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні." На момент винесення Оскаржуваної Постанови (29.04.2025 р.) та досі, в Україні діє воєнний стан, введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України (наприклад, Указом Президента України №235/2025 від 14 січня 2025 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні").

Таким чином, оскільки термін дії дозволу на зброю закінчився 11.10.2023 року, а воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 року, на цей дозвіл поширювалася дія Наказу МВС № 195. Це означає, що строк дії дозволу на мисливську гладкоствольну рушницю Hatsan Escort k.12 №511791 був автоматично продовжений на період до 10 днів після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні.

З огляду на вищевикладене, твердження Відповідача в оскаржуваній Постанові про те, що "термін дії дозволу на яку закінчився 11.10.2023 р." є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 192 КУпАП, є абсолютно безпідставним та таким, що суперечить прямому припису закону (Наказу МВС № 195). На момент складання постанови дозвіл Позивача був чинним в силу дії спеціального нормативного акту.

Враховуючи, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, з огляду на порушення відповідачем при винесені оскаржуваної постанови норм чинних нормативно - правових актів та недоведеність вини позивача, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 12.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу також копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідачу був встановлений п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, зазначивши наступне.

29.04.2025 о 10:16 год. надійшло повідомлення зі спеціальної лінії «102» від слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Масловського про те, що 29.04.2025 о 10.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення санкціонованого обшуку за ЄРДР №0000051 від 20.09.2022 за ч. 4 ст. 191 КК України за місцем мешкання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено незареєстрований автомат АК-74 №4 р.в та 120 набоїв до нього калібром схожим на 5,45, пістолет ПМР №0096 9 мм та рушницю «Hatsan Escort» № НОМЕР_1 для полювання з дозволом (у двох дозволах термін дії прострочений). Вищезазначене звернення зареєстровано до ЄО №9186 від 29.04.2025 (долучено до відзиву).

Старшим інспектором СКОЗ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Блохіним Сергієм Васильовичем за фактом вищевказаних подій опитано громадянина ОСОБА_1 . За результатами розгляду справи поліцейським прийнято рішення про складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення: постанова серії ГБВ №368995 від 29.04.2025 за статтею 192 КУпАП відносно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень.

Зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та правами, передбаченими згідно зі статтями 55,56, 59, 63 Конституції України та статті 283 Кодексу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис із зазначенням ім`я та по батькові та отримання копії оскаржуваної постанови.

З долученої до відзиву відповідачем копії дозволу № 3784, виданого 11.10.2017 позивачу на право зберігання, носіння зброї вбачається, що ОСОБА_1 є власником мисливської гладкоствольної зброї «Hatsan Escort» № НОМЕР_1 , термін дії вказаного дозволу закінчився 11.10.2023 (зазначено у оскаржуваній постанові). З описової частини зазначеної постанови вбачається, що підставою її винесення був установлений факт порушення позивачем строків надання на перереєстрацію мисливської гладкоствольної зброї та документів на її зберігання без належно оформленого дозволу з 11.10.2023. Отже зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що в ній наведено докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення всупереч його твердженням. Порядок зберігання мисливської гладкоствольної зброї регламентовано Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 № 622, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077 (зі змінами).

Згідно з абзацами 1, 3 пункту 1.2 глави 1 розділу І Інструкції №622 роботу щодо здійснення дозвільної системи Національна поліція України організовує через свої структурні підрозділи, а відповідно до пункту 2.3.3 цієї інструкції дозволи видають територіальні підрозділи поліції на: придбання і перевезення територією України вибухових матеріалів і речовин; носіння і перевезення територією України відомчої вогнепальної, пневматичної, холодної зброї та бойових припасів до неї; придбання, зберігання і носіння громадянами України мисливської гладкоствольної зброї, основних частин зброї, бойових припасів до неї, пневматичної, холодної та охолощеної зброї. Абзацами пункту 12.5 глави 12 розділу II Інструкції №622 передбачено, що для перереєстрації зброї, пристроїв (продовження терміну дії дозволу на їх зберігання та носіння), які придбані відповідно до законодавства, до органів поліції власник подає: заяву про продовження терміну дії дозволу; медичну довідку; платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв`язку або коду проведеної операції про внесення коштів за надання відповідної платної послуги.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 195 від 18.03.2022 установлено, що під час дії воєнного стану в Україні строк дії дозволів, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, продовжено на період до 10 днів після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні.

Проте аналіз Інструкції та Наказу №195дає підстави стверджувати, що можливість продовження строку дії дозволу на період воєнного стану в Україні стосується виданих дозволів, термін дії яких спливає безпосередньо після запровадження воєнного стану. У свою чергу термін дії дозволу, виданого на ім`я позивача, сплив задовго до запровадження на території України воєнного стану, а саме 11.10.2023.

Тобто застосування пункт 1 наказу №195 можливо виключно у порядку пункту 2 вказаного наказу, тобто для перереєстрації зброї потрібно з`являтися до органів Національної поліції та надавати відповідні документи відповідно до вимог Інструкції №622 до часу закінчення строку попереднього дозволу, у тому числі, якщо вказаний строк припадає на час дії воєнного стану.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У відповідності до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За вимогами ч.ч. 2, 5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, стаття 192).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, оскільки до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.192 КУпАП, тому обов`язку скласти в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення дільничний офіцер поліції не мав, у зв`язку з чим відхиляються доводи апелянта щодо порушення відповідачем в цій частині порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок зберігання мисливської гладкоствольної зброї регламентовано Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 року №622 (далі по тексту Інструкція №622).

Ця Інструкція визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, зберігання, облік, охорону, носіння, перевезення і використання зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, боєприпасів, інших предметів, матеріалів та речовин, щодо зберігання і використання яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування (п. 1.1. глави 1 розділу І).

Відповідно до п.1.2. розділу 1 глави І Інструкції №622 Національна поліція України організовує роботу щодо здійснення дозвільної системи через свої структурні підрозділи: уповноважений підрозділ із контролю за обігом зброї центрального органу управління поліцією (далі - УП ЦОУП); уповноважений підрозділ з контролю за обігом зброї та дозвільної системи головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві (далі - УП ГУНП); територіальні (відокремлені) підрозділи поліції в районах, містах, районах у містах (далі - територіальні підрозділи поліції).

Зі змісту п.2.2. розділу 2 глави ІІ Інструкції №622 вбачається, що строк дії дозволів на виготовлення, зберігання та використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття та функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, які видаються на ім`я керівників підприємств, установ і організацій, а також громадянам - 3 роки.

Територіальні підрозділи поліції видають дозволи на придбання, зберігання і носіння громадянами України мисливської гладкоствольної зброї, основних частин зброї, бойових припасів до неї, пневматичної, холодної та охолощеної зброї (п.п. 2.3.3. п. 2.3. глави 2 розділу ІІ Інструкції №622).

Пунктом 12.5 глави 12 розділу ІІ Інструкції №622 визначено обов`язок власників зброї продовжувати термін дії дозволу на їх зберігання та носіння, зокрема для перереєстрації зброї, пристроїв (продовження терміну дії дозволу на їх зберігання та носіння), які придбані відповідно до законодавства, до органів поліції власник подає: заяву про продовження терміну дії дозволу; медичну довідку; платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв`язку або коду проведеної операції про внесення коштів за надання відповідної платної послуги. Власник зброї також пред`являє договір страхування.

Згідно зі ст.192 КУпАП порушення громадянами встановлених строків реєстрації (перереєстрації) нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду або правил взяття їх на облік в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України у разі зміни місця проживання - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1-3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з постанови ГБВ № 368995 від 29.04.2025 року, 29.04.2025 о 12:35 за адресою: Запорізький р-н, Долинська с/р, ОСГК "Мостобуд-5", вул. Дніпрова, б. 86, встановлено факт порушення мисливської гладкоствольної рушниці Hatsan Escort k.12 №511791, термін дії дозволу на яку закінчився 11.10.2023 р. ураховуючи що громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 192 КУпАП".

При цьому, оскаржувана постанова не містить жодних обставин, які були встановлені безпосередньо відповідачем під час розгляду справи, у зв`язку з чим постанова, винесена відповідачем, не відповідає вимогам щодо її змісту, викладеним у ст.283 КУпАП.

Більш того, оскаржувана Постанова вказує лише на факт "термін дії дозволу на яку закінчився 11.10.2023 р.". Проте, закінчення терміну дії дозволу не є тотожним порушенню строків реєстрації (перереєстрації). Законодавство чітко розмежовує ці поняття.

Згідно з пунктом 12.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї..., затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі Інструкція МВС №622), "Термін дії дозволів на зберігання (носіння) зброї, пристроїв, що видаються громадянам, становить три роки." Далі, пункт 12.12. Інструкції МВС №622 встановлює: "Власники зброї, основних частин зброї та пристроїв, що перебувають у них на законних підставах, зобов`язані неухильно дотримуватися порядку її зберігання, перереєстрації та інших установлених правил."

Важливо розрізняти закінчення терміну дії дозволу як підставу для ініціювання процедури перереєстрації чи анулювання (вилучення) дозволу, від безпосереднього порушення саме строків подання документів на перереєстрацію.

Постанова не містить жодних відомостей про те, що Позивач пропустив встановлені строки для подання документів на перереєстрацію після закінчення терміну дії дозволу.

Вона лише констатує факт закінчення терміну дії дозволу, що не є самостійним складом адміністративного правопорушення за ст. 192 КУпАП.

До того ж, суд звертає увагу, що норма статті 192 КУпАП є бланкетною, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила реєстрації (перереєстрації) нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду.

Натомість, спірна постанова не містить жодних посилань на порушення позивачем відповідних нормативно-правових актів, які встановлюють правила перереєстрації рушниці гладкоствольної.

Разом з тим, зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що в ній містяться посилання на будь-які докази, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.192 КУпАП.

Суд зазначає, що спірна постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, матеріали справи за фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.192 КУпАП, не містять жодного доказу на підтвердження обставин та фактів вчиненого правопорушення, а спірна постанова серії ГБВ №368995 від 29.04.2025 року не містить посилання на докази, на основі яких було винесено відповідне рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За цим, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення уповноваженою особою не було дотримано всіх вимог процесуального законодавства та не забезпечено реалізацію принципу обґрунтованості та вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень. Порушення вимоги обґрунтованості рішення призводить до його незаконності в цілому та необхідності скасування.

Висновок постанови, що позивач порушив строк перереєстрації наявної у нього гладкоствольної рушниці, який сплинув 11.10.2023 року, не ґрунтується на належних та допустимих доказах, наявних в матеріалах справи. Дані посилання містяться у відзиві на позов та не підтверджені жодними доказами.

У випадку, коли викладена у постанові фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011 р.; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015 р.; п. 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013 р.).

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.192 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на викладене, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, тому постанова серії ГБВ №368995 від 29.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, ст. 2, 9, 77, 90,. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС Україн , ст. 7, 9, 192, 251, 280 КУпАП, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, си, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ГБВ № 368995 по справі про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2025 року, винесену старшим інспектором СКОЗ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Блохіним Сергієм Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 192 КУпАП- скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.192 КУпАП -закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Ю.В. Апаллонова