Справа № 340/3983/24
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа №340/3983/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення №16 від 22.03.2024 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021, 2022, 2023 роки для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням у розрахунках пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, з якої сплачено страхові внески, що передують року звернення за призначенням пенсії 2021, 2022, 2023 роки, з 14.03.2024 р. та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернулася до Головного управління в Кіровоградській області із заявою від 14.03.2024 р. про призначення їй пенсії за віком (перехід на інший вид пенсії з пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до норм Закону №2262-ХІІ на пенсію за віком відповідно до норм Закону №1058-IV). На підставі заяви від 14.03.2024 р. та доданих документів позивача переведено з на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком, але був застосований показник середньомісячної заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 роки. Представник позивача вказує, що 08.04.2024 р. позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перерахунок її пенсії за віком із врахуванням при обчисленні розміру пенсії показники середньої заробітної плати по Україні за 2021 2023 роки. Рішенням №16 від 22.03.2024 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило у перерахунку пенсії. Позивач вважає дії відповідачів протиправними.

Представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.33-35). Представник відповідача-1 зазначає, що позивач отримував пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 21.02.2023 р. 14.03.2024 р. до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) управління обслуговування громадян головного управління позивачем подано заяву про перехід з пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262 на пенсію за віком, відповідно до Закону, яка опрацьована за принципом екстериторіальності головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішенням якого від 22.03.2024 р. №16 позивача переведено на такий вид пенсії з 14.03.2024 р. Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 41 рік 11 місяців 19 днів (порахований по 31.12.2023 р.). Коефіцієнт страхового стажу, відповідно до статті 25 Закону, становить 0,41917. Заробітна плата за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2023 р., обчислена відповідно до статті 40 Закону, становить 25 077,18 грн (12 236,71 грн х 0,049340, де 12 236,71 грн середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки; 2,04934 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсійної виплати з 14.03.2024 р. становить 10771,31 грн, де: 10 511,60 грн розмір пенсії за віком (25 077,18 грн x 0,41917); 259,71 грн доплата за 11 років понаднормового стажу (2 361,00 грн x 11%, де 2 361,00 грн прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2024 р.). Представник відповідача-1 наголошує на тому, що пенсія перерахована та виплачується відповідно до чинного законодавства, таким чином, позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок не підлягають задоволенню.

Представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.66-69). Представник відповідача-2 зазначає, що позивач отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 14.03.2024 р. позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перехід із пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління та за результатом розгляду заяви Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Отже, переведення позивача на пенсію за віком повинно проводитися із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Враховуючи вищезазначене, дії органів Пенсійного фонду України є правомірними та відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача є такими, які не підлягають до задоволення.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якій зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при розрахунку позивачці пенсії за вислугу років неправомірно порахували показники середньої заробітної плати по Україні за 2020 2022 роки, оскільки коли особа звертається за призначенням пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058, тобто в даному випадку за 2021 2023 роки (а.с.76).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.17).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.29).

30.07.2024 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.74).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 р. витребувано докази (а.с.80).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 21.02.2023 р. призначено пенсію у разі втрати годувальника на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.159, зі зворотного боку).

14.03.2024 р. позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перехід на інший вид пенсії (за віком) (а.с.38).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №16 від 22.03.2024 р. призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.03.2024 р. (а.с.59, зі зворотного боку). При цьому, під час розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 08.04.2024 р. щодо розрахунку показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні при визначення розміру пенсії за віком (а.с.7).

Листом від 22.04.2024 р. №4505-4092/Б-02/8-1100/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що заява про перехід з пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262 на пенсію за віком, відповідно до Закону №1058, яка опрацьована за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішенням якого від 22.03.2024 р. №16 ОСОБА_1 переведено на такий вид пенсії з 14.03.2024 р. Заробітна плата за весь період страхового стажу з 01.07.2000 р. по 31.12.2023 р., обчислена відповідно до статті 40 Закону, становить 25 077,18 грн (12 236,71 грн х 0,049340, де 12 236,71 грн середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2020 рік, 2021 та 2022 роки; 0,04934 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Пенсія перерахована та виплачується відповідно до чинного законодавства. Застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року переведення на інший вид пенсії, передбачене Законом виключно у разі переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та за умови додавання до страхового стажу не менше 24 календарних місяців (а.с.9).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (далі за текстом Закон №1788) передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 51 Закону №1788 установлено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Статтею 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом Закон №2262) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.30 Закону №2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У розумінні абз.22 ст.1 Закону №1058 пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком визначені у статті 26 Закону №1058.

Так, відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року не менше 35 років.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П розмір пенсії, у гривнях; Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії унормований статтею 40 Закону №1058.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що ч.3 ст.45 Закону №1058 встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Однак, у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника за Законом №2262, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Натомість, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058 позивач звернулася вперше 14.03.2024 р. (а.с.38).

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 31.10.2018 р. у справі №577/2576/17, а також Верховного Суду у постановах від 31.07.2019 р. у справі №720/208/17, від 18.08.2020 р. у справі №263/6611/17, від 04.02.2021 р. №509/3080/16-а.

Таким чином, Головний управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області безпідставно розраховано пенсію за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, у зв`язку з чим такі дії підлягають визнанню протиправними.

Разом з тим, суд враховує, що рішенням №16 від 22.03.2024 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовляло у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021, 2022, 2023 роки для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 . Натомість, таким рішенням позивачці призначено пенсію за віком, що зумовило виникнення правовідносин із нарахування та виплати пенсійних виплат з 14.03.2024 р., а тому відсутні підстави для визнання протиправним і скасування такого рішення.

Оскільки судом встановлено, що під час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком Головний управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області помилково розраховано показник середньої плати (доходу) в Україні за три календарні роки, з якої сплачено страхові внески, належним способом захисту порушеного права позивачки буде зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, починаючи з 14 березня 2024 року.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (а.с.13), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо застосування при визначенні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, починаючи з 14 березня 2024 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду 19 вересня 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ