Справа № 600/582/25-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/582/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Олару Д.В. звернувся з позовом до суду в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 5 (п`яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 25.03.1998 року по 01.01.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 25.03.1998 року по 01.01.2016 року за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням 5 (п`яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі - 58% відповідних сум грошового забезпечення.

1.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправну бездіяльність відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду.

1.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Вказує, що вимога позивача щодо виплати пенсії з урахуванням 5% суми підвищення пенсії є безпідставною, оскільки п.2 Постанови №103 передбачено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) проводити з 01.01.2018 у розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. За таких обставин, вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно вимог законодавства, що діяли на час вчинення відповідних дій. Розмір пенсії який отримує позивач станом на час розгляду справи не дає підстав для його перерахунку та виплати згідно позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 14.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262XII, з 25.03.1998 року призначена пенсія за вислугу років (21 рік служби) з урахуванням 53% від суми грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

У відповідь на адвокатський запит ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом від 10.01.2025 повідомило представника позивача, що відповідно до відповідно до п. «а» статті 13 Закону №2262 пенсії за вислугу років, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються у такому розмірі: за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55% відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки ОСОБА_1 звільнений у запас, основний розмір пенсії було визначено відповідно до вимог чинного законодавства України, тобто, 53% відповідних сум грошового забезпечення. Виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2007 органом Пенсійного фонду України було продовжено за матеріалами пенсійної справи з урахуванням 21 року вислуги. Основний розмір пенсії обчислений з розрахунку 53% відповідних сум грошового забезпечення у розмірі, визначеному пунктом "а" статті 13 Закону, у редакції, чинній на день взяття органами Пенсійного фонду України функцій з призначення та перерахунку пенсій.

У листопаді 2024 року на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.06.2024 по справі №600/6192/23-а, набрало законної сили 05.11.2024, з урахуванням ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024, що надійшла до Головного управління 06.11.2024, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням 58% відповідних сум грошового забезпечення відповідно Закону №2262. Враховуючи викладене, пенсію перераховано відповідно до норм чинного законодавства України.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262XII).

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Суд звертає увагу, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії 50% чи 55%, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме - у відставку чи у запас.

Відповідно до пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення №114), звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Згідно з пунктом "б" статті 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Відповідно до пункту 65 "б" Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Зазначена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 05.02.2021 у справі №1.380.2019.000262, від 11.03.2021 у справі №1.380.2019.002722, та від 13.04.2023 у справі №0540/6069/18-а, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення цього спору.

Як встановлено матеріалами справи, відповідно до витягу з наказу УМВС України в Чернівецькій області від 25.03.1998 №27 о/с, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п."б" ст.64 у запас (через хворобу) з вислугою років у календарному обчисленні 16 років 09 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 21 рік 08 місяців 07 днів.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 призначено пенсію в розмірі 53% грошового забезпечення за вислугу 21 рік.

Суд зазначає, що на момент призначення пенсії позивачу пункт "а" частини першої статті 13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.1994 №3946-12, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, суд висновує, що розмір 55% грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я. Разом з тим, ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у запас та має вислугу років 16 років 09 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 21 рік 08 місяців 07 днів. Таким чином, суд вважає, що відповідач правильно встановив пенсію у розмірі 53% грошового забезпечення з розрахунку 50% за 20 років вислуги + по 3% за кожний рік вислуги понад 20 років.

Також суд зазначає, що Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», який вступив в законну силу 07.11.2015 (далі - Закон №580-VIII), норми якого передбачають створення Національної поліції України, ліквідацію органів міліції та втрату чинності Закону України «Про міліцію».

Нормами Закону №580-VIII не були поширені гарантії соціального захисту на колишніх працівників міліції та членів їх сімей, у тому числі членів сімей працівників міліції, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження служби в міліції, громадян України з числа колишніх працівників міліції, які були звільнені зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей, осіб, які звільнені зі служби в міліції і визнані інвалідами І групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в міліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в міліції тощо.

З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23.12.2015 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" №900-VІІІ, яким внесені зміни до Закону №2262-XII. А саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. А статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

За змістом пункту "а" статті 13 №2262-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

З огляду на це суд зазначає, що зміни до статті 13 Закону №2262-XII внесені згідно із Законом №580-VIII від 02.07.2015 застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", а відтак, необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки позивача звільнено зі служби у запас через хворобу ще 25.03.1998, а не у відставку за віком чи за станом здоров`я на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, то відповідно до наведених вище норм законодавства він не має права на перерахунок пенсії з урахуванням 55% до грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений у запас за пунктом 64 "б" (через хворобу) з 25.03.1998, службу в поліції не проходив, а отже, норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015, на такого не розповсюджується.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі №705/7195/16-а.

Суд зауважує, що пов`язаність захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, жодним чином не змінює причину звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, та, в силу вимог Закону №2262-XII, не створює законних підстав для проведення перерахунку його пенсії позивача з її збільшенням до 58% відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, на переконання суду, підстави звільнення зі служби в поліції не можуть бути тими гарантіями соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, з метою відновлення яких було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-VIII від 23.12.2015.

Одночасно суд вважає, що в контексті спірних правовідносин, наведені вище зміни законодавства зворотної сили не мають, та розрахунок розміру пенсії у відсотковому значенні здійснюється за нормами, чинними на момент призначення пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2022 р. у справі №540/6069/18-а.

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що оскільки, позивач звільнений у запас за п.64 "б" (через хворобу), а не у відставку, пенсійним органом правомірно призначено пенсію позивачу в розмірі 53% грошового забезпечення.

За таких обставин, суд висновує, що підстав для перерахунку пенсії позивача за період з 25.03.1998 по 01.01.2016 року з урахуванням 5 (п`яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі - 58% відповідних сум грошового забезпечення немає, у зв`язку з чим позовні вимоги не є обґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат з підстав, передбачених ст.139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл.Центральна, 3, м.Чернівці, 58002 ).

Суддя В.О. Кушнір