Справа № 206/4322/25
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4322/25
Провадження № 2-а/206/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Панюшкіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшов для розгляду вищезазначений позов. Позивач просить суд:

- постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2024 року №19923 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 25000,00 грн. скасувати;

- закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

І. Стислий виклад позиції позивача, його представника та представника відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2025 року він дізнався про стягнення з нього грошових коштів з його банківських рахунків в рамках виконавчого провадження №77187244, відкритого Самарським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса). 24.07.2025 року позивач звернувся до вказаного територіального відділу ДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами вище вказаного виконавчого провадження. В цей же день йому було видано виконавче провадження для ознайомлення, де під час ознайомлення з виконавчим провадженням №77187244 позивач дізнався, що виконавче провадження відкрито на виконання Постанови начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 №19923 від 01.11.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вважає що постанова є протиправною, а адміністративна справа відносного нього повинна бути закрита, оскільки відсутні підстави та докази здійснення позивачем адміністративного правопорушення. Згідно тексту Постанови №19923 від 01.11.2024 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 капітан ОСОБА_2 постановив притягнути позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 25500,00 грн. Однак, оскаржувана постанова №19923 від 01.11.2024 не надходила на адресу реєстрації/проживання позивача та відповідної відмітки про її направлення засобами поштового зв`язку в тексті такої постанови відсутні. Крім того, у Постанові № 19923 від 01.11.2024 року не зазначено конкретну дату вчинення адміністративного правопорушення, як і те що був здійсненний виклик позивача на відповідну дату, час і місце розгляду адміністративного правопорушення. З постанови № 19923 від 01.11.2024 року, вбачається що остання складена за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складена відповідачем на підставі того, що позивач не з`явився за повісткою №285225 від 04.10.2024 року, яку було направлено через АТ «УКРПОШТА» до позивача, а саме: позивач викликався до відповідача на 14.10.2024 року о 11.00., але 14.10.2024 року з AT «УКРПОШТА» до відповідача було повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за адресою місця проживання позивача. Однак позивач наголошує, що дата розгляду матеріалів адміністративного правопорушення позивачу не повідомлялася. Відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, належним чином не перевірено питання щодо сповіщення останнього про час і місце її розгляду, чи правильно складено матеріали справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого справа розглянута 01.11.2024 та в ході розгляду такої справи належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжуються відповідальність, не встановлено наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, як і те що позивачу не роз`яснювалися його права, та посадовою особою ТЦК необґрунтовано застосовано максимальну санкцію до позивача, яка передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме: штраф у розмірі 25500,00 грн. У зв`язку з вище викладеним, позивач вважає, що факт дотримання відповідачем Порядку №560, при врученні повістки позивачу, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як і його вина у вчиненні правопорушення не доведені. Також позивач звертає увагу суду, що Постанова №19923 від 01.11.2024 року не містить ні підпису позивача про отримання останньої, ні відмітки про те що така постанова була направлена засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації позивача (а.с. 2-11).

03.09.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про залишення позову без розгляду в порядку ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено 10-денний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Даний строк може бути поновлений в разі його пропуску із поважних причин. Оскаржуючи постанову відповідача № 19923 від 01 листопада 2024 року, позивач ставить питання про поновлення йому строку оскарження у зв`язку з тим, що він дізнався про її існування 24 липня 2025 року коли Самарським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надано матеріали виконавчого провадження. Однак, 13 лютого 2025 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муско Іриною Миколаївною було прийнято постанову (в межах виконавчого провадження ВП № 77187244) про арешт коштів боржника позивача. На її виконання було арештовано грошові кошти на всіх відкритих на той час банківських рахунках позивача. Отже, вже 13 лютого 2025 року позивач був обізнаний про існування спірної постанови. Тобто, після 13 лютого 2025 року, позивач мав можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, відкритого на примусове виконання спірної постанови та подати до суду позовну заяву 24 лютого 2025 року (в межах 10 днів з моменту обізнаності). Позивач подав позовну заяву до суду 31 липня 2025 року більш ніж через 5 місяців із дня його обізнаності про існування оскаржуваної постанови. Доказів існування інших перешкод, які заважали позивачеві подати до суду позовну заяву в період з 13 по 24 лютого 2025 року ним надано не було (а.с. 44-45).

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Щодо тверджень представника відповідача про пропуск строку для оскарження постанови зазначив, що він не користувався картками і лише у липні, коли повів дитину у садок і потрібно було здійснити оплату з картки він дізнався про блокування карткового рахунку та звернувся для з`ясування вищезазначених обставин до виконавчої служби.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 13 серпня 2025 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і відкрито провадження у справі (а.с. 38).

Під час судового розгляду справи суд заслухав пояснення позивача, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та складено постанову № 19923. Зі змісту постанови встановлено, що 14 жовтня 2024 року централізовано роздрукована та направлена через АТ «Укрпошта», сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з кваліфікованим електронним підписом підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , повістка № 285225 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 о 11 годині 00 хвилин 14 жовтня 2024 року (номер поштового відправлення 06 002 9227 98 30). 14 жовтня 2024 року з АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_4 повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання. Станом на 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки даних. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у визначений у повістці строк не з`явився до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також не виконав вимоги закону, щодо необхідності у разі неприбуття у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомити про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Встановлені у справі обставини підтверджуються: оригіналом повістки, конвертом з довідкою АТ «Укрпошта», квитанціями поштових відравлень, даними книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_4 , рапортами уповноважених відповідальних осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону», п. 21, 24 Порядку, тобто порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 16-17).

Відповідно до заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 від 29.01.2025 № 256/2139, 13.02.2025 державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муско Іриною Миколаївною, відкрито виконавче провадження (ВП № 77187244) з виконання постанови № 19923 від 01.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу у розмірі 51000,00 грн. на користь держави (а.с. 26-27).

В цей же день старшим державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муско Іриною Миколаївною, в рамках виконавчого провадження ВП № 77187244 постановами визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28-32).

На підтвердження дати фактичного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а відтак і початку строку на оскарження спірної постанови, позивач надав скріншоти з телефону із зазначенням актуальної дати, а саме: 24 липня (а.с. 54-70).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками процесу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядаючи справи про адміністративне правопорушення від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинні, крім іншого, вирішити питання визначені ст. 278 КУпАП, а саме: чи належить згідно з ст. 235 КУпАП до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол згідно з ст. 256 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи згідно зі ст. 277-2 КУпАП, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач у даній адміністративній справі взагалі не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Водночас в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, належним чином не перевірено питання щодо сповіщення останнього про час і місце її розгляду, чи правильно складено матеріали справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого справа розглянута 01.11.2024 та в ході розгляду такої справи належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний в його вчиненні позивач, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжуються відповідальність, не встановлено наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 258, 285 КУпАП, п. 14 Інструкції № 3 постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак в порушення вимог зазначених норм КУпАП відповідачем по справі оскаржувану постанову не вручено.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із пп. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідач, відзиву на позовну заяву не надав та не довів суду, що дійсно викликав позивача для розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є грубим порушення законодавства.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд погоджується з позицією позивача щодо порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення та відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

При цьому, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Щодо заяви представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку із пропуском строку на оскарження постанови, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено 10-денний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Даний строк може бути поновлений в разі його пропуску із поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання строку звернення поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем надано суду скріншоти з телефону, на яких зафіксована дата ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження за оскаржуваною постановою, а саме: 24 липня. Позовна заява подана позивачем до суду відповідно до відмітки на конверті - 01.08.2025 року, надійшла до суду 04.08.2025 року, тобто в межах строку на оскарження. Відтак, твердження представника відповідача про пропуск позивачем строку на оскарження постанови є необґрунтованими, а заява про залишення без розгляду позовної заяви не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За таких обставин, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 6, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову № 19923 начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 25000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скаргана рішенн ясуду подається протягом десяти днів, з дняйого проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.

Суддя А.О.Сухоруков