Справа № 600/4141/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4141/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 24.04.2024 № 99;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України - 16.04.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України - 16.04.2024.

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

2.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

2.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними віку 59 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1960 по 31.03.1961. Враховуючи те, що датою її народження є 12.02.1961 позивач вважає, що вона мала право на вихід на пенсію у 59 років 6 місяців, тобто у 2020 році, а відтак кількість страхового стажу, який дає право на призначення пенсії має застосовуватися для 2020 року. Відтак, згідно ч.2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років. Оскільки відповідачами не заперечується факт наявності в ОСОБА_1 страхового стажу 18 років 9 місяців 24 дні, позивач вважає, що він є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

2.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА 1.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подав до суду відзив на позов у якому зазначив, що позивач 16.04.2024 звернулась до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком у позивача, після досягнення 63 річного віку, відсутній необхідний стаж для призначення пенсії з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року. Відтак, відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

2.3 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА 2.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві подав до суду відзив на позов у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.

2.4. ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ ПОЗИВАЧА.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому підтримала доводи позовної заяви та додатково зазначила що для призначення пенсії за віком в пакеті наданих до ПФУ документів також надала копію своєї трудової книжки, з якої, відповідно до вимог ч.11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, можна зробити висновок що заявник після народження дитини протягом трьох років не перебувала в трудових відносинах.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

01.10.2020 ОСОБА_1 з метою призначення пенсії звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві.

У відповідь на звернення позивача Головним управлінням Пенсійного фонду в м.Києві було надано довідку від 06.10.2020 №56/10176 про наявний страховий стаж, згідно якої вказано: «Вік, визначений частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 59 років 6 місяців. Страховий стаж, передбачений нормою зазначеної статті, 27 років. Наявний страховий стаж, за наявності не менш як 15 років страхового стажу, 18 років. Не працює з 01.10.2020. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 13.02.2024" (а.с.13).

Враховуючи викладене, 16.04.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності вказану заяву позивача направлено на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області.

За результатами розгляду заяви 24.04.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернівецькій області прийнято рішення №9 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.40).

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року(ч.1 ст.26).

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років (ч.2 ст.26).

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років (ч.3 ст.26).

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії (ч.4 ст.26).

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-ІV).

Щодо доводів позивача проте, що вона має право на призначення пенсії після досягнення 63 річного віку за наявності страхового стажу з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років, суд зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком 16.04.2024 року.

Дійсно станом на дату звернення позивачка досягла 63 річного віку.

Однак, як було зазначено судом вище, відповідно до ч.2 ст.26 Закону №1058-ІV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Тобто, мінімальний стаж для призначення пенсії у 2024 році особам, яким виповнилось 63 роки, становить 21 рік.

Разом з тим, страховий стаж позивача станом на дату звернення за призначенням пенсії становить 18 років, 9 місяців, 24 дні, про що зазначено у позові та рішенні відповідача.

Суд звертає увагу позивача, що у 2020 році позивачка мала б право на призначення пенсії у віці 59 років і 6 місяців лише за умови наявності страхового стажу 27 років.

Відтак, приймаючи рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області діяло в межах чинного законодавства України.

Разом з тим, позивач у поданій до суду відповіді на відзив вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернівецькій області до страхового стажу не зараховано періоди догляду за дітьми 1984 і 1989 рр., оскільки в свідоцтвах про народження відсутня відмітка про одержання паспорту або інша інформація, що підтверджує факт догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку.

Як встановлено судом зі змісту оскаржуваного рішення №99 від 24.04.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернівецькій області за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи (а.с.40). Більше того, позивачка в позовній заяві сама зазначає про наявний у неї страховий стаж - 18 років 9 місяців та 14 днів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд звертає увагу, що питання зарахування чи не зарахування до страхового стажу не є предметом даного позову, також зазначене не ставиться у змісті позовних вимог.

Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відтак суд не надає оцінку доводам викладеним у поданій відповіді на відзив, оскільки вона подана в порушення процесуальних вимог, передбачених ст.263 КАС України і не стосується суті заявлених позовних вимог.

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Ухвалою суду від 18.09.2024 позивачу, на підставі частин 1,2 ст.133 КАС України, відстрочено сплату судового збору за поданий позов - до ухвалення рішення у даній справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Судовий збір згідно з ч.1 ст.3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.3 Закону №3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.4 №3674-VI).

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3028грн.

Позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру та дві вимоги зобов`язального характеру, які є похідними, оскільки відображають спосіб поновлення порушеного права.

За таких обставин, оскільки у задоволенні позову відмовлено, несплачений судовий збір у розмірі 1211,20 (3028*0,4) грн підлягає стягненню з позивача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір, що підлягав сплаті за подання адміністративного позову у розмірі 1211, 20 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл.Центральна, 3, м.Чернівці, 58002 );

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві ( вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ).

Суддя В.О. Кушнір