Справа № 160/31738/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2025 року м.Дніпросправа № 160/31738/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 160/31738/24 (суддя Ніколайчук С.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-2) №54 від 14 серпня 2024 року та 27 вересня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1) зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу з 06 серпня 2024 року: на підставі записів Трудової книжки НОМЕР_1 від 30 липня 1982 року, періоди роботи з 01.08.1984р. по 20.03,1989р., з 22.03.1989р. по 31.12.1998р.; на підставі диплому НОМЕР_2 від 28 червня 1984року, період навчання з 01.09.1979р. по 23.06.1984р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком - з 06 серпня 2024 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона звернулась з заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду яких Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено у призначенні пенсії через недостатність страхового стажу, з підстав не підтвердження прізвища ОСОБА_2 , у довідці про укладання шлюбу дата народження не відповідає паспортним даним в Україні за наявності легалізації, з чим позивач не погоджується та вважає, що такі дії відповідачів не відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення №54 від 14 серпня 2024 року та 27 вересня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 з 06 серпня 2024 року на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 від 30 липня 1982 року періоди роботи з 01.08.1984 року по 20.03.1989 року, з 22.03.1989р. по 31.12.1998 року та на підставі диплому НОМЕР_2 від 28 червня 1984 року, період навчання з 01.09.1979 року по 23.06.1984 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 06 серпня 2024 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодився відповідач-2, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідач просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначено, що за наданими документами страховий стаж позивача на момент розгляду заяви складав 22 роки 06 місяців 17 днів. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 30.07.1982, оскільки дата народження позивача не відповідає паспортним даним. Тобто, неможливо встановити належність документу позивачу, що підтверджує трудовий стаж; період навчання з 01.09.1979 по 23.06.1984 згідно диплому НОМЕР_2 від 28.06.1984, оскільки не підтверджено зміну прізвища позивача з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 . Зміни не можуть бути підтверджені на підставі трудової книжки, оскільки її не взято до уваги, а довідка про укладення шлюбу від 18.04.2020 № 215 може бути визнана дійсною в Україні за наявності легалізації, тобто довідка повинна мати штамп про консульську легалізацію чи проставлення спеціального штампу АРОSTILLE.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач-1 своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

06 серпня 2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивача передано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатами розгляду заяви позивача з доданими документами відповідач-2 прийняв рішення про відмову у призначені пенсії № 54 від 14 серпня 2024 року, в якому зазначив, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 30.07.1982 року, оскільки дата народження не відповідає паспортним даним;

- період навчання з 01.09.1979 по 23.06.1984, згідно із дипломом НОМЕР_2 від 28.06.1984, оскільки не підтверджено зміну прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , так як трудову книжку не взято до уваги, а довідка про укладення шлюбу від 18.04.2020 № 215 може бути визнана дійсною в Україні за наявності легалізації (довідка повинна мати штамп про консульську легалізацію чи проставлення спеціального штампу APOSTILLE).

20 вересня 2024 року позивач надала відповідачу-1 трудову книжку із внесеними виправленнями стосовно дати народження позивача, що підтверджується заявою про призначення пенсії від 20 вересня 2024 року.

Після реєстрації заяви позивача, органом, що розглядатиме заяву було визначено в Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

В рішенні про відмову у призначенні пенсії №54 від 27 вересня 2024 року відповідач-2 зазначив, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 23.06.1984, згідно диплому НОМЕР_2 від 28.06.1984, оскільки не підтверджено зміну прізвища ОСОБА_5 ; всі періоди згідно із трудовою книжкою, оскільки на титульній сторінці документу здійснено зміну прізвища ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб, в якому дата народження не відповідає паспортним даним ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та у свідоцтві про шлюб від 18.11.1989 НОМЕР_4 дата народження не відповідає паспортним даним ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у довідці про укладення шлюбу від 18.04.2020 № 215 дата народження не відповідає паспортним даним ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), крім цього документ може бути визнаний дійсним в Україні за наявності легалізації (довідка повинна мати штамп про консульську легалізацію чи проставлення спеціального штампу APOSTILLE).

Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 54 від 27.09.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону за відсутності необхідного страхового стажу - 29 років.

Не погоджуючись з відмовою відповідача-2 у призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 встановлено, що в ній вірно зазначено прізвище, ім`я, по-батькові та дата народження позивача. Зазначені відомості повністю відповідають відомостям паспорту позивача серії НОМЕР_3 , та відповідачем-2 не заперечується.

Колегія суддів зазначає, що окремі неточності в поданих позивачем документах або неповнота відображеної у них інформації не може бути перешкодою для реалізації особою своїх законних прав, в даному випадку - права на пенсію.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі № 677/277/17 та у постанові від 07 листопада 2019 року у справі №686/19477/16-а.

Також Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд наголошує, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу.

Колегія суддів вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того, в оскарженому рішенні відповідач зазначає про те, що свідоцтво про шлюб, не відповідає паспортним даним, є недійсним.

З даного приводу слід зазначити, що доказів щодо визнання такого свідоцтва недійсним відповідач-2 не надав.

В тому числі, відповідач не здійснював жодних запитів на підтвердження спірного періоду навчання позивача та не надав доказів, які б ставили під сумнів дійсність того, що диплом НОМЕР_2 , виданий саме позивачу.

В зв`язку з викладеним вище, відповідач-2, передчасно дійшов висновку про не зарахування періодів роботи позивача згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 та диплому НОМЕР_2 від 28.06.1984.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржені позивачем рішення є протиправним та підлягали скасуванню.

Колегія суддів також погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 з 06 серпня 2024 року на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 від 30 липня 1982 року періоди роботи з 01.08.1984 року по 20.03.1989 року, з 22.03.1989р. по 31.12.1998 року та на підставі диплому НОМЕР_2 від 28 червня 1984 року, період навчання з 01.09.1979 року по 23.06.1984 року та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

З урахуванням результату апеляційного перегляду підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 160/31738/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак