Справа № 826/11195/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2025 року

Київ

справа №826/11195/16

адміністративне провадження №К/990/36864/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 826/11195/16 за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена через підсистему «Електронний суд» 05.09.2025.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 15.05.2025, повний її текст складено 19.05.2025, проте, касаційну скаргу направлено до суду лише 05.09.2025, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.

ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційну скаргу було подано у строк, встановлений законом, і через необачність на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10.07.2025 скаржник подав лише докази сплати судового збору, що мало наслідком повернення вперше поданої касаційної скарги. Зазначає, що вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд також повернув, що, однак, не позбавляє права на повторне звернення. Також ГУ ДПС зазначає про наявність практики Верховного Суду щодо поновлення строку на касаційне оскарження, а за змістом практики Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до суду.

Проаналізувавши зміст клопотання, колегія суддів позбавлена можливості його вирішити, адже в ньому відсутнє посилання на причини, які позбавляли можливості своєчасно звернутися із належним чином оформленою касаційною скаргою.

Суд встановив, що вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд залишив без руху ухвалою від 18.06.2025 і надав скаржникові десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення мав бути викладений з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Суд дійшов висновку про недостатність приведеного обґрунтування для відкриття касаційного провадження на підставі визначених ним пунктів 1 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України. Суд звернув увагу, що скаржник цитує витяг з постанови Верховного Суду від 15.03.2024 у справі № 810/853/17, однак, зі змісту касаційної скарги неможливо з`ясувати, на незгоду з яким саме висновком суду апеляційної інстанції скаржник його наводить. Посилаючись у касаційній скарзі на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник не наводив доводів щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, як і не зазначав, які саме докази залишилися у справі не дослідженими, і які саме обставини залишилися у справі не встановленими. Крім того, посилаючись на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник посилався на відсутність висновку Верховного Суд з питання застосування норм права, що відповідає визначеній у пункті 3 частини четвертій статті 328 КАС України підставі для касаційного оскарження судових рішень. Водночас зі змісту касаційної скарги неможливо було з`ясувати, щодо якої саме норми матеріального права, яка врегульовує спірні правовідносини і мала вплив на ухвалення судом апеляційної інстанції постанови, скаржник просить сформулювати висновок і який саме. В цій частині скаржник також не наводив обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі. Ухвалою від 10.07.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, оскільки ГУ ДПС не виконало вимоги ухвали від 18.06.2025 в частині необхідності надання уточненої касаційної скарги і не повідомило про причини неможливості її виконання. Електронний примірник цієї ухвали суду ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 11.07.2025 о 07:42.

Вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 11.08.2025 залишив без руху і надав скаржникові десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення мав бути викладений з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Суд звернув увагу, що вже роз`яснював скаржникові обов`язкові вимоги, яким має відповідати касаційна скарга у випадку її подання на підставі зокрема пунктів 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України, однак, звертаючись з касаційною скаргою вдруге і визначаючи такі підстави для касаційного оскарження, ГУ ДПС обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цих підставах скаржник так і не наводить. Більш того, як зазначив суд, зі змісту касаційної скарги неможливо було з`ясувати, на незгоду з яким саме висновком апеляційного суду та щодо застосування якої саме норми права наводяться в касаційній скарзі доводи. Натомість, за змістом постанови суду апеляційної інстанції, підставою для часткового задоволення позову фактично стали надані безпосередньо під час апеляційного перегляду справи відповідні розрахунки. Саме враховуючи проведені у справі розрахунки між сторонами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення є протиправним в частині нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері ЗЕД на суму 383649,17 грн. Ухвалою від 28.08.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, визнавши, що її уточнена редакція не усуває виявлених недоліків. Більш того, в уточненій касаційній скарзі було наведено обґрунтування (щодо оподаткування ліквідаційного доходу), яке не узгоджувалося з тим предметом спору, який розглядали суди попередніх інстанцій, але обґрунтування, що суди попередніх інстанцій неправильно визначилися із предметом спору у цій справі уточнена касаційна скарга не містила. Електронний примірник цієї ухвали суду ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 29.08.2025 о 00:26.

05.09.2025 ГУ ДПС направило касаційну скаргу втретє, однак, яка так і не усуває всіх виявлених судом недоліків.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення попередньо поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, доводів про наявність таких поважних причин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не містить.

Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.

ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пунктів 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Проявлений ГУ ДПС підхід до виконання вимог ухвал Верховного Суду не можна вважати проявом добросовісного ставлення скаржника до наявних у нього прав та їх реалізації. У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, касаційні скарги були повернуті, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

За таких обставин, посилання скаржника на те, що він вперше подав касаційну скаргу у встановлений строк і не зволікав із повторним її поданням, не має вирішального значення для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки не доводять наявність поважних причин його пропуску.

Приведена скаржником практика Верховного Суду не впливає на вищенаведений висновок, оскільки питання про поновлення строку на касаційне оскарження вирішується в кожному конкретному випадку з огляду на доводи, які зазначаються у заяві про поновлення строку. В даному випадку, скаржник не навів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для належного оформлення касаційної скарги у більш стислий строк.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються: підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Як вже зазначалося, втретє подана касаційна скарга так і не усуває виявлених недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг.

Так, аналогічно попередній редакції касаційної скарги (поданій на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11.08.2025 ГУ ДПС наводить доводи щодо застосування пункту 14 підрозд. 1 розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і наголошує на тому, що суди визнали правомірним звільнення АТ «ОГХК» від оподаткування доходу в сумі 1603603,62 дол.США як ліквідаційного, хоча позивач не надав документів, що підтверджують виконання всіх умов, визначених підпунктами «а» - «в» підпункту 1 пункту 14 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Однак, Верховний Суд вже звертав увагу скаржника, що суди попередніх інстанцій такого питання не розглядали у справі № 826/11195/16, а втретє подана касаційна скарга так і не містить обґрунтування, що суди попередніх інстанцій неправильно визначилися із предметом спору у цій справі.

Також суд звертав увагу скаржника, що в межах цієї справи суд апеляційної інстанції скасував податкове повідомлення-рішення лише в частині нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері ЗЕД на суму 383649,17 грн, керуючись при цьому наданими розрахунками. Однак, зі змісту втретє поданої касаційної скарги так і неможливо з`ясувати, в чому саме полягає помилка суду апеляційної інстанції під час застосування норм права та яких саме.

Вимогам касаційної скарги щодо скасування судового рішення про задоволення позову і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, неодноразово наданих судом.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 826/11195/16 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в паперовій формі скаржник має надати її копії відповідно до кількості учасників справи. У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко