Справа № 635/1748/25
Суддя: Лук'яненко С. А.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1748/25
Провадження № 2-а/635/80/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

секретар судового засідання Пальчук Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовомОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кондратенко В.А., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кондратенко В.А., звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в якій просить:

- визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП на накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень за постановою №450;

- скасувати постанову №450 від 24 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП за закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що, 24 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №450 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. В вище вказаній постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.210-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, абз.8 ч.3, абз.3,5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Разом з тим, представник позивача адвокат Кондратенко В.А. зазначає, що ОСОБА_1 має інвалідність ІІІ групи та за станом здоров`я виключений з військового обліку (даний факт підтверджується довідкою до огляду МСЕК з відомостями про інвалідність та військово-обліковим документом з відомостями про зняття з військового обліку), крім того начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковник ОСОБА_2 , під час прийняття оскаржуваної постанови не врахував вище вказані відомості, не повною мірою встановив чи підлягає ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене позивач не погоджується з постановою, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в Харківській області від 24 лютого 2025 року та просить її скасувати.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 березня 2025 року, вищезазначену справу було передано в провадження судді Лук`яненко С.А.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2025 року відкрито провадження за адміністративним позовом в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувано належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, що стали підставою для складання постанови № 450 від 24 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кондратенко В,А. в судове засідання не з`явились, від останнього на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» надав заяву, в якій зазначає, що позивні вимоги підтримує та просить розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток до особистого кабінету підсистеми «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного документа, яка міститься в матеріалах справи. Разом з тим, витребувані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року на адресу суду не надійшли попри те, що дана ухвала була отримана представником відповідача засобами поштового зв`язку, про що свідчить поштове повідомленням про отримання. Причини неявки представника відповідача суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило, відзиву на позов не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про дату та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань не надано.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання представника відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно військово-облікового документу № 4 від 26 червня 2025 рокуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , склад: рядовий, військове звання: рядовий, ВОС: НОМЕР_2 , рішення військово-лікарської комісії (медичного огляду): від 01.05.2024 року позаштатного ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 23 березня 2024 року на підставі п.3 ч.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

24 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , складено постанову № 450 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за 3 ст. 210-1 КУпАП. У вище вказаній постанові зазначено, що 24 лютого 2025 року під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_5 відомостей узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 № 3633-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі Закон- 3633 - IX), який набув чинності 18.05.2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2 105-1X, громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 було сформовано та направлено повістку через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, та з`явитися на 01.12.2024 року о 14:00 годин, але він не прибув. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 210' ч 3. Правил військового обліку призовників. військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 №1487".

Зазначеною постановою накладено адміністративне стягнення наОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у сумі 17 000 грн.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т. ч. передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

За приписами абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний заявитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з матеріалів справи, ОСОБА_1 оновив свої персональні дані, що підтверджується військово-обліковим документом №4 від 26 червня 2024 року, відповідно до якого встановлено наступні відомості: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , склад: рядовий, військове звання: рядовий, ВОС: НОМЕР_2 , рішення військово-лікарської комісії (медичного огляду): від 01.05.2024 року позаштатного ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 23 травня 2024 року на підставі п.3 ч.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП (Кодексу України про адміністративні правопорушення) є громадяни, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені цією статтею, а також посадові особи, які вчинили аналогічні правопорушення. Стаття 210-1 КУпАП стосується порушення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку.

В той час жодних доказів щодо порушення ОСОБА_1 правил військового обліку суб`єктом владних повноважень до суду не надано.

Відповідно до позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, Верховний Суд вважає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а відтак жодним чином не доведена вина позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, спірну постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за встановленої відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цієї ж підстави справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі не доведення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В той час позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною задоволенню не підлягають, виходячи з положень ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Слід зазначити, що Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу. Так, Верховний Суд у постановах від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18 та від 22 жовтня 2021 року у справі №160/7922/20 виходив з того, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді адвокат Кондаретнко В.А. виконував послуги з професійної правничої допомоги позивачу у розгляді цієї справи на підставі Договору про надання правничої допомоги від 26 лютого 2025 року. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду було надано лише Акт приймання-передачі професійної правничої допомоги від 03.03.2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги №26/02/25 від 26 лютого 2025 року. В Акті зазначено, що адвокат надав послуги з підготовки позовної заяви до суду та представництво інтересів у суді і загальна варість послуг становить 10000 грн..

В позовній заяві зазначено, що адвокатом був витрачений час на створення договору про надання професійної правничої допомоги-0,5 год., ознайомлення з матеріалами справи-2 години, підготовка позовної заяви до суду -3 год., представництво інтересів у суді 1 інстанції-1 година, що разом становить 10000 грн.

В той час у договорі про надання професійної правничої допомоги адвокатом №26/02/25 від 26.02.2025 зазначено, що за правничу допомогу, передбачену в п.п.1.2 Договору Клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, визначеному домовленістю сторін. Розмір гонорару адвоката при наданні правничої допомоги, а також умови і порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього Договору.

Позивачем та його представником до договору про надання правничої допомоги не додано жодного додатку щодо визначення розміру гонорару адвоката при наданні правничої допомоги, а також не надано детальний опис обсягу наданих послуг і виконаних робіт із зазначенням їх вартості згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, що унеможливлює визначити реальний розмір понесених позивачем витрат за надання правничої допомоги, при цьому в судових засіданнях представник позивача участі не приймав.

Крім того, представник позивача всупереч положенням статті 134 КАС України не надав, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), які б свідчили про фактично понесені витрати на правничу допомогу, суд вважає дані витрати документально непідтвердженими та недоведеними.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 15.11.2023 року по справі № 519/24/20 (провадження № 61-7804св23), від 08.11.2023 року по справі № 539/2673/21 (провадження № 61-9750св 23), від 01.11.2023 року по справі № 202/3681/16 (провадження № 61-10719 св 23).

Оскільки представником позивача не надано вищевказаних доказів, у суду відсутня змога встановити дійсний розрахунок понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим підстави для відшкодування таких витрат відсутні.

Відповідно до квитанції №1744-1173-2431-5157 АТ «ТАСКОМБАНК» від 03.05.2025 року позивачем сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Отже у відповідності до ст.139 КАС України з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кондратенко В.А., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за № 450 від 24 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя С.А. Лук`яненко