Справа № 520/23916/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 р. Справа № 520/23916/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/23916/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач1, ГУ ПФУ у Київській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач2, ГУ ПФУ в Харківській області) в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.08.2024 № 47798/03-16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889- VIII від 10.12 2015 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах митної служби України з 29.12.1995 по 25.08.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 14.08.2024 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- XII у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 року з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/108, довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/107, які видані Харківською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.08.2024 № 47798/03-16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12 2015.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах митної служби України з 29.12.1995 по 25.08.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024 про перерахунок пенсії-перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_2 з 14.08.2024 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 року з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/108, довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/107, які видані Харківською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що висновок суду щодо передчасності позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачці пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 таким, що не враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові Касаційного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі № 380/16112/23. Вказує, що з Рішення про відмову в перерахунку пенсії від 23.08.2024 № 47798/03-1 не вбачається, що підставою відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 є зауваження до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/108, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/107, які видані Харківською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України. Вважає, що суд повинен зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачці пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідках, які видані Харківською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ГУ ПФУ у Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовної заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначило, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 29.12.1995 по 25.08.2020 працювала в органах Митної служби України. Наявний запис про прийняття присяги державного службовця 12.01.1996. Відомості про присвоєння рангу державного службовця після прийняття присяги відсутні. Оскільки у позивачки відсутній необхідний страховий стаж державної служби, передбачений Постановою №622, тому право на перерахунок пенсії згідно Закону України від 10 грудня 2015 року № 889Л/Ш "Про державну службу" також відсутнє.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 з 24.12.2013 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 11.01.2022 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

14 серпня 2024 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії/перехід на пенсію за Законом України Про державну службу.

За принципом екстериторіальності вказану заяву про призначення пенсії згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XIІ розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 23.08.2024 № 47798/03-16.

Обґрунтовуючи відмову пенсійним органом зазначено, що згідно ст.3 Закону України № 889-VIII його дія не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Оскільки у ОСОБА_3 відсутній необхідний страховий стаж державної служби, передбачений постановою № 622, тому право на перерахунок пенсії згідно Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», відсутнє». Також зазначено, що згідно записів трудової книжки позивачка з 29.12.1995 по 25.08.2020 працювала в органах Митної служби України. Наявний запис про прийняття присяги державного службовця 12.01.1996, однак відомості про присвоєння рангу державного службовця після прийняття присяги відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням від 23.08.2024 № 47798/03-16, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи (служби) позивачки в митних органах з 29.12.1995 по 25.08.2020 зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивачка більше 10 років працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, тому суд дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 23.08.2024 № 47798/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 14.08.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- XII у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних відносинах Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у спосіб, встановлений законодавством України наразі не реалізувало своїх повноважень щодо зарахування періоду роботи позивачки у митних органах з 29.12.1995 по 25.08.2020 до стажу державної служби.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачці у задоволенні заяви про переведення її на пенсію за Законом України Про державну службу, відповідач питання відповідності позивачки іншим вимогам закону, а саме: щодо віку та страхового стажу, не перевіряв, а тому дійшов висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивачки від 14.08.2024 про перерахунок пенсії-перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачці пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/108, довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/107, які видані Харківською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вирішення судом цієї справи спору між сторонами щодо неврахування відповідачем вказаних довідок ще не виникло, оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідачем з підстави незарахування позивачці до стажу державної служби періодів її роботи на посадах в органах митної служби, а не з підстави неврахування відповідачем вказаних довідок, тому дійшов висновку про їх передчасність.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивачки, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області має зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах митної служби України з 29.12.1995 по 25.08.2020 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024 про перерахунок пенсії-перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі по тексту - Закон України № 889-VIII).

За змістом п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 3723-ХІІ), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу.

Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Приписами ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, чинного до 01.05.2016, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі № 500/5183/17.

Судовим розглядом встановлено, що звертаючись до пенсійного органу з заявою від 14.08.2024 позивачка просила перевести її на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Підставою відмови слугувало посилання пенсійного органу на відсутність необхідного стажу державної служби, оскільки ГУ ПФУ в Київській області не зарахувало період роботи позивачки з 29.12.1995 по 25.08.2020 в митних органах до стажу державної служби, оскільки відсутні відомості про присвоєння рангу державного службовця після прийняття нею присяги 12.01.1996. Вказало, що дія Закону №889-VIII не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоювались спеціальні звання.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 17 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Так, п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Слід зауважити, що до 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли пенсійного віку (передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (62 роки - для чоловіків, 60 років - для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців або стаж не менш як 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах) (далі по тексту Порядок № 283) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно із п.2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 2 Закону України "Про державну службу" (3723-12), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивачки в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивачки, та яке діє і на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 29.12.1995 прийнято на роботу у Харківську митницю на посаду інспектора. 12.01.1996 позивачка прийняла Присягу державного службовця. 29.06.1996 ОСОБА_1 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби III рангу». 19.06.1998 ОСОБА_1 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби II рангу». 03.07.2000 позивачці присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби I рангу». 29.07.2002 ОСОБА_1 присвоєно персональне звання «Радник митної служби III рангу. 01.04.2004 позивачці присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби II рангу». 29.07.2002 ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу». 01.06.2013 ОСОБА_1 присвоєно 11 ранг державного службовця. 09.12.2019 позивачці присвоєно 6 ранг державного службовця.

Таким чином, в органах державної митної служби позивачка працювала з 29.12.1995 по дату звільнення - 25.08.2020. Станом на 01.05.2016 стаж державної служби складає більше 20 років.

Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду. викладеною у постановах від 03.07.2018 року по справі № 586/965/16-а та від 18.03.2021 року по справі № 500/5183/17.

Колегія суддів зазначає, що посадові особи митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка у спірний період з 29.12.1995 по 25.08.2020 працювала у митних органах, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, тому вона є державним службовцем зі спеціальних статусом.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи позивачки на різних посадах в митних органах із присвоєнням спеціальних звань (з 29.12.1995 по 25.08.2020 ) підлягає врахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII, що дає право на призначення позивачці пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи, що станом на дату звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію державного службовця у неї був наявний необхідний стаж роботи на посадах, які відносяться до категорії посад державної служби, що становить більше 20 років, колегія суддів вважає, що у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області були відсутні правові підстави для відмови їй у переведенні на пенсію як держслужбовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ з підстав відсутності необхідного стажу державної служби, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 23.08.2024 № 47798/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом із тим, враховуючи те, що у спірних відносинах Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області у спосіб, встановлений законодавством України не реалізовано своїх повноважень щодо зарахування періоду роботи позивачки у митних органах з 29.12.1995 по 25.08.2020 до стажу державної служби, тому колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 14.08.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- XII у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 року, задоволенню не підлягають.

Крім того, відмовляючи позивачці у задоволенні заяви про переведення її на пенсію за Законом України Про державну службу, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області питання відповідності позивачки іншим вимогам закону, а саме: щодо віку та страхового стажу, не перевіряло, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024 з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання пенсійний орган призначити та виплатити позивачці пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви від 14.08.2024 з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/108, довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.08.2024 за № 7.14.22.02/107, які видані Харківською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки на момент вирішення судом цієї справи спору між сторонами щодо неврахування пенсійним органом вказаних довідок про складові заробітної плати для призначення ще не виникло, оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідачем з підстави незарахування позивачці до стажу державної служби періодів її роботи на посадах в органах митної служби, а не з підстави неврахування відповідачем вказаних довідок, тому вказані позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Щодо посилання позивачки на необхідність врахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 23.04.2025 по справі №380/16112/23, колегія суддів зазначає, що відповідно до правового висновку, висловленого у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц: висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи.

Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Так, спір у справі №380/16112/23 стосувався неврахування пенсійним органом наданих позивачем довідок при переведенні позивача на пенсію державного службовця та розміру його пенсії після такого переведення, в той час як у справі що розглядається позивачці відмовлено саме з підстав відсутності достатнього стажу держаної служби і наданим позивачкою довідкам взагалі не надавалась оцінка пенсійним органом, а тому посилання вказане рішення суду є безпідставними.

Інші доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 520/23916/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло