Справа № 160/5794/25
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2025 року Справа № 160/5794/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняПівоварова В.С.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Пономарьов В.Д. Бобровська К.О. Прибільський В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронова Х» до Міністерства юстиції України, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович про визнання протиправним та скасування листа, зобов`язання вчинити дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «АСТЕРРА» до Міністерства юстиції України, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, в який позивач просить:
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та надано термін для надання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою від 07.04.2025 року суд постановив про необхідність переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Представник відповідача надав відзив, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, а відповідно такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що відповідно до підпункту 3 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» планові та позапланові перевірки діяльності приватних виконавців не проводяться, крім передбачених підпунктом 9 цього пункту перевірок приватних виконавців, стосовно яких є сумніви щодо факту здійснення ними своєї діяльності в офісі приватного виконавця.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу V Порядку у разі виявлення ознак грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень структурний підрозділ Міністерства готує подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, яке підписує керівник структурного підрозділу Міністерства.
11.09.2024 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 75507886 винесена постанова про зупинення виконавчого провадження відповідно до частини першої статті 38 Закону.
З огляду на це зазначає, що згідно з частиною першою статті 38 Закону виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). При цьому законодавством не передбачено зняття арешту з майна (коштів) боржника, а також скасування інших заходів примусового виконання рішень у разі зупинення виконавчого провадження на підставі статті 38 Закону.
Крім того, виконавче провадження № 75507886 відкрито на підставі наказу №904/6645/23, виданого 08.07.2024 Господарським судом Дніпропетровської області на підставі рішення від 29.05.2024. Зазначене рішення на тепер скасовано постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 13.01.2025.
Так, Позивач звернувся до Міністерства про проведення позапланової перевірки діяльності приватного Виконавця, в якій ставилась під сумнів законність його дій і висловлювалось прохання про проведення перевірки фактів, вказаних у зверненні. Зазначає, що Міністерство поінформувало ТОВ «Астерра», що позапланові перевірки діяльності приватного виконавця у період дії воєнного стану на території України не проводяться та повідомлено про результати перевірки щодо здійснення приватним виконавцем виконавчого провадження №75507886, яка проводилась відповідно до розділу V Порядку, а також роз`яснено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця
При цьому, право на скаргу не включає в себе «право» на задоволення скарги. Характер реагування на скаргу визначається органом, який її розглядає, у межах повноважень, визначених законом. Заявник може залишитися не задоволений результатом розгляду скарги. Проте, це не свідчить про протиправність дій, пов`язаних із розглядом скарги, і порушення прав та інтересів заявника з боку суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.05.2018 №826/2169/17. Водночас, розгляд питань відповідальності приватного виконавця включає з`ясування усіх обставин виявлених порушень, їх оцінку, визначення усіх елементів складу правопорушення, притягнення до відповідальності. Ці питання перебувають у виключній компетенції Мін`юсту та членів Дисциплінарної комісія приватних виконавців, що погоджують подання. При цьому, оцінюючи обставини, Міністерство має право на власний розсуд визначити в чому саме полягає грубість порушення. Такі повноваження є дискреційними.
Враховуючи вищевикладене, відповідь Міністерства від 25.11.2024 є правомірною, а підстав для задоволення позовних вимог не має.
Представник третьої особи надав пояснення до суду, в яких зазначив, що Позивач, ТОВ ТК «Астерра» (ТОВ «Агронова-Х») 02.10.2024 року звернулось до Міністерства юстиції України із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. в рамках виконавчого провадження № 75507886. В скарзі від 02.10.2024 року ТОВ «ТК «Астерра» просило, зокрема: «Провести позапланову перевірку діяльності приватного виконавця Біловола В.О. з приводу дотримання ним вимог Закону України «Про виконавче провадження», Постанови КМУ № 187 в рамках відкритого ним виконавчого провадження № 75507886; Внести вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця Біловола В.О. до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Постанови КМУ № 187 в рамках виконавчого провадження № 75507886».
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію висловлену у відзиві на позовну заяву.
Представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовної заяви.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження Міністерства юстиції щодо державного регулювання діяльності приватних виконавців визначені статтею 17 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю приватного виконавця визначено статтею 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», частиною першою якої встановлено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Відповідно до частини третьої цієї статті Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», позапланові перевірки проводяться, зокрема, на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця. Під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, потреба перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.
Частиною сьомою статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що у разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до підпункту 3 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» планові та позапланові перевірки діяльності приватних виконавців не проводяться, крім передбачених підпунктом 9 цього пункту перевірок приватних виконавців, стосовно яких є сумніви щодо факту здійснення ними своєї діяльності в офісі приватного виконавця.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу V Порядку у разі виявлення ознак грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень структурний підрозділ Міністерства готує подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, яке підписує керівник структурного підрозділу Міністерства.
Судом встановлено, що на розгляді Міністерства юстиції України перебувало звернення ТОВ «Астерра» від 02.10.2024 щодо діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О.
У цьому зверненні ТОВ «Астерра» просило провести позапланову перевірку діяльності приватного виконавця та внести подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності за порушення ним під час здійснення виконавчого провадження № 75507886 вимог Закону України «Про виконавче провадження» та постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації».
Постанова про відкриття цього виконавчого провадження винесена приватним виконавцем 10.07.2024.

Відповідно до статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З відомостей Системи та пояснень приватного виконавця, встановлено, що ним сформовано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно з яким стягувач Товариство з додатковою відповідальністю «Тарасівська іскра» () зареєстровано в Україні з 19.01.1998, відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи відсутні. Засновники Товариства з додатковою відповідальністю «Тарасівська іскра», в тому числі ОСОБА_2 мають громадянство України. В Державному реєстрі санкцій записи відносно Товариства з додатковою відповідальністю «Тарасівська іскра» () та Нагребецького В.Г. відсутні.

10.07.2024 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 75507886 винесена постанова про арешт коштів боржника та направлено до банків платіжні інструкції на списання коштів з рахунків боржника.

15.07.2024 на рахунок приватного виконавця надійшли кошти які перераховано таким чином: 461663,90 грн. стягувачу на рахунок в АТ «Райффайзен Банк» (платіжні інструкції від 15.07.2024, 16.07.2024, 17.07.2024, 19.07.2024, 23.07.2024, 24.07.2024, 25.07.2024, 30.07.2024, 06.08.2024, 16.08.2024); 69 грн. як витрати виконавчого провадження (платіжна інструкція від 15.07.2024); 46166,40 грн. винагорода приватного виконавця (платіжні інструкції від 15.07.2024, 16.07.2024, 17.07.2024, 19.07.2024, 23.07.2024, 24.07.2024, 25.07.2024, 30.07.2024, 06.08.2024, 16.08.2024).

10.07.2024, 12.07.2024, 18.07.2024, 21.08.2024 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 75507886 винесені постанови про арешт майна боржника.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно зі статтею 10 Закону одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Абзацом першим частини другої статті 48 Закону визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною першою-третьою статті 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

10.09.2024 до приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Астерра» про зупинення виконавчого провадження, до якої додана копія судової ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 у справі № 904/6645/23 якою поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Астерра»» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 у справі № 904/6645/23.

11.09.2024 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 75507886 винесена постанова про зупинення виконавчого провадження відповідно до частини першої статті 38 Закону.

Також, відповідачем з відомостей Системи встановлено, що 12.09.2024 до приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Астерра» від 11.09.2024 № 240911/1 про скасування постанов винесених у виконавчому провадженні № 75507886 на яку приватним виконавцем 10.10.2024 за вих. № 18737 надана відповідь. Згідно з частиною першою статті 38 Закону виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). При цьому, що законодавством не передбачено зняття арешту з майна (коштів) боржника, а також скасування інших заходів примусового виконання рішень у разі зупинення виконавчого провадження на підставі статті 38 Закону.

Статтею 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до статті 3 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Отже, виконавче провадження № 75507886 відкрито на підставі наказу №904/6645/23, виданого 08.07.2024 Господарським судом Дніпропетровської області на підставі рішення від 29.05.2024. На тепер зазначене рішення скасовано постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 13.01.2025.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особливості примусового виконання рішень у період дії на території воєнного стану визначені пунктами 102-105 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. Пунктом 102 цього розділу Закону визначено, що до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою- агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи: громадяни російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації. Також слід зазначити, що Постановою №187, на яку ТОВ «Астерра» посилалось у своїй скарзі встановлено мораторій на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або особи, визначені Постановою Кабінету міністрів України №187 від 03.03.2022.

Відповідачем порушень зазначених вимог при здійсненні виконавчого провадження №75507886 під час проведення перевірки не встановлено.

Крім того, рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження № 75507886 про стягнення коштів з ТОВ «Астерра» в судовому порядку не оскаржувались.

Відповідно до норм частини третьої статті 74 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Аналізуючи норми статті 74 Закону можна прийти висновку, що тільки у разі виявлення порушень вимог Закону керівник вищого органу державної виконавчої служби визначає їх постановою та надає доручення начальнику відділу щодо проведення дій передбачених Законом, однак дана процедура стосується тільки державних виконавців, які безпосередньо підпорядковані начальнику відділу, а останні у свою чергу підпорядковані керівнику вищого органу державної виконавчої служби.

Щодо постанов керівника структурного підрозділу Міністерства або особи, що виконує його обов`язки, які скасовують постанову або інші процесуальні документи (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні приватним виконавцем, якщо вони суперечать вимогам законодавства щодо примусового виконання рішень Норми пункту 3 розділу V Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1195/32647 встановлюють, що у період дії воєнного стану постанова або інший процесуальний документ (або їх частина), винесені у виконавчому провадженні приватним виконавцем, якщо вони суперечать вимогам законодавства щодо примусового виконання рішень, можуть бути скасовані за зверненням сторони виконавчого провадження або особи, права якої порушені, постановою керівника структурного підрозділу Міністерства, або особи, що виконує його обов`язки, крім випадків, якщо наявна інформація про судове провадження, ініційоване особою, яка подала звернення, у зв`язку із спором між тими самими сторонами з такого самого предмета і з тієї самої підстави.

Беручи до уваги вищевикладене, у зв`язку з не встановленням Міністерством порушень зазначених Скаржником вимог при здійсненні виконавчого провадження №75507886 під час проведення перевірки, підстави для винесення постанови керівника структурного підрозділу Міністерства, або особи, що виконує його обов`язки про скасування постанови або іншого процесуального документу (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні приватним виконавцем були відсутні, про що Міністерством було повідомлено скаржника листом від 25.11.2024 № 16251//20.4.1.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо скасуванню листа Міністерства юстиції України від 25.11.2024 № 16251//20.4.1 є таким, що не підлягає задоволенню, а отже і похідна вимога є такою , що задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст.243-245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Єфанова