Справа № 240/20913/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20913/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

18 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити ді,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що викладені у листі від 19.07.2024 № 17931-18959/Б-53/8-1300/24, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи настоятелем та керівником релігійної громади Різдва Предтечі та Хрестителя Господнього Іоана Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України ) з 01.09.1994 по 31.12.2003 та призначити ОСОБА_1 з 16.05.2023 пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 27.01.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 04.06.2024 № 64.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 з 16.05.2023 пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи настоятелем та керівником релігійної громади Різдва Предтечі та Хрестителя Господнього Іоана Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України ) з 01.09.1994 по 31.12.2003.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що право на пенсійну виплату у позивача відсутнє, оскільки підтверджений належними документами страховий стаж становить 07 років 05 місяців 05 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Також зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи настоятелем „Релігійної громади Різдва Предтечи та Хрестителя Господнього Іоана Житомирсько-Овруцької єпархії Української Православної церкви Київського Патріархату з 01.09.1994 по 31.12.2003 у зв`язку з відсутністю інформації щодо сплати страхових внесків за відповідний період до Пенсійного фонду України. Таким чином, . Вважають, що зобов`язання призначити та виплатити пенсію є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи інвалідності (довічно), що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 772387 від 01.05.2023.

16.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі ст. 30 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Вважаючи дану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 24.04.2024 (справа № 240/18067/23) визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.05.2023 № 64; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2023 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення суду заяву позивача про призначення пенсії повторно розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області, яким 04.06.2024 прийнято рішення № 64 про відмову у призначенні пенсії, в якому зазначено, зокрема, таке:

"Страховий стаж особи становить 07 років 05 місяців 05 днів.

До страхового стажу зараховано усі періоди згідно долучнених документів, а саме:

- період навчання в Тернопільській духовній семінарії з 01.09.1991 по 29.07.1994 згідно диплому № 065 від 04.08 1994 та довідки від 09.05.2023 № 250 виданої на підставі архівних первинних документів щодо періоду денної форми навчання;

- період роботи у ВАТ "Івницька БМЦ" з 12.11.2002 по 11.08.2003, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 11.11.2002;

- розрахунок страхового стажу 01.09.2003 по 28.02.2023 проведено згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

У мотивувальній частині рішення суду зазначено, що довідкою Управління Житомирсько-Овруцької єпархії від 14.06.2023 № 140 підтверджується, що довідка видана протоієрею ОСОБА_1 про те, що він з 30.08.1994 є настоятелем "Парафія Святого Різдва Івана Предтечі Української Православної церкви Київського Патріархату" по даний час. Також відповідно до Указу Єпископа Житомирського і Овруцького від 30.08.1994, ОСОБА_1 призначається настоятелем Церкви Різдва Івана Христителя в с. Івниця Андрушівуського району, і по сумісництву настоятелем Церкви в м.Андрушівка, з 01.09.1994.

До заяви про призначення пенсії від 16.05.2023 не було надано документів, підтверджуючих роботу в "Парафія Святого Різдва Івана Предтечи Української Православної церкви Київського Патріархату" з 01.09.1994 по 31.12.2003.

Право на пенсійну виплату у заявника відсутнє, оскільки немає необхідного страхового стажу. Для зарахування до страхового стажу вищевказаних періодів роботи необхідно надати довідку по роботу у релігійній організації, та довідку що підтверджує сплату страхових внесків до Пенсійного фонду".

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до частини першої другої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом першим ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України від 23.04.1991 № 987-ХІІ "Про свободу совісті та релігійні організації" передбачено, що на громадян, які працюють у релігійних організаціях та створених ними підприємствах, добродійних закладах на умовах трудового договору, поширюється дія законодавства про працю, загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оподаткування.

Згідно зі статтею 28 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" громадяни, які працюють у релігійних організаціях, створених ними підприємствах, закладах на умовах трудового договору, а також священнослужителі, церковнослужителі та особи, які працюють у релігійних організаціях на виборних посадах, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на умовах і в порядку, встановлених законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Релігійні організації, їх підприємства та заклади, а у випадках, передбачених законом, також і працівники цих організацій, підприємств, закладів сплачують страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування України, а також збір на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, установлених законодавством.

Усім громадянам, які працюють у релігійних організаціях, їх підприємствах і закладах, державна пенсія призначається і виплачується на загальних підставах відповідно до законодавства.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю ІІ та ІІІ груп від 46 років до досягнення 48 років включно - 11 років.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом першої інстанції відповідно до рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 240/18067/23 встановлено, що довідкою Управління Житомирсько-Овруцької єпархії від 14.06.2023 № 140 підтверджується, що протоієрей ОСОБА_1 з 30.08.1994 є настоятелем "Парафія Святого Різдва Івана Предтечі Української Православної церкви Київського Патріархату" по даний час.

Також, відповідно до Указу Єпископа Житомирського і Овруцького від 30.08.1994 ОСОБА_1 призначається настоятелем Церкви Різдва Івана Христителя в с. Івниця Андрушівуського району і по сумісництву настоятелем Церкви в м. Андрушівка з 01.09.1994.

Вказані обставини підтверджуються також аналогічними довідками, доданими до позовної заяви.

Крім того, матеріали справи містять довідку Управління Житомирсько-Овруцької єпархії від 05.08.2024 № 3/203, з якої вбачається, що протоієрей ОСОБА_1 з 30.08.1994 є настоятелем та керівником релігійної громади Різдва Предтечі та Хрестителя Господнього Іоана Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України ) с. Івниця Житомирського (Андрушівуського) району Житомирської області.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі № 242/1484/17, від 04.06.2019 у справі № 235/900/17, від 27.02.2019 у справах № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а.

Поряд з цим, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, яке за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивача та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії.

Враховуючи, що наданий пакет документів є достатнім для призначення пенсії позивачу, повторну відмову позивачу у призначені пенсії за іншим рішенням суду, та з метою застосування ефективного способу захисту прав позивача і запобігання виникненню у позивача необхідності для повторного звернення до суду, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення від 04.06.2024 № 64 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 з 16.05.2023 пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи настоятелем та керівником релігійної громади Різдва Предтечі та Хрестителя Господнього Іоана Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України ) з 01.09.1994 по 31.12.2003.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.