Справа № 200/573/25
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року Справа №200/573/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка оформлена протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.01.2025 року № 12/412, з мотивів подання заяви ОСОБА_1 від 19.12.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації засобами поштового зв`язку. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» по суті, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року по справі №200/573/25 набрало законної сили 26 квітня 2025 року.

09 червня 2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яка обґрунтована тим, що відповідач не виконав рішення суду, оскільки повторно розглянув заяву позивача про надання відстрочки без урахування зазначеного у рішенні висновку суду. Відповідач всупереч рішенню суду відмовив позивачу у наданні відстрочки повторно з причини не особистого подання заяви.

29 липня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення відповідачу нового строку для подання звіту про повне виконання рішення суду від 26 березня 2025 року у справі №200/573/25 та накладення штрафу на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 за неподання зазначеного звіту у зв`язку з неподання відповідачем звіту про виконання судового рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №200/573/25, шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №200/573/25 у місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили. Попереджено керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 докази виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №200/573/25.

11 серпня 2025 року до суду надійшов звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання судового рішення.

В обґрунтування звіту відповідач зазначив, що на виконання рішення суду комісією з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до протоколу №23 від 07 серпня 2025 року, комісією прийнято рішення про відмову в наданні відстрочки позивачу, оскільки останнього заброньовано. Крім того, зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутній штатний юрист, посада фахівця з юридичних питань відсутня, що унеможливлює об`єктивний та своєчасний розгляд питань у сфері правових відносин між громадянами, судом та ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також відсутній постійно призначений керівник, що ускладнює всебічний та об`єктивний розгляд питань щодо правовідносин між громадянами, судами та ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Відмовлено у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено новий строк для подання ІНФОРМАЦІЯ_3 про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №200/573/25 та зобов`язано подати звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №200/573/25 у місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили. В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовлено.

28 серпня 2025 року до суду надійшов звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання судового рішення, в якому зазначено про виконання судового рішення. На підтвердження виконання рішення у даній справі відповідач надав копію протоколу №23 засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 07 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про розгляд заяви у письмовому провадженні.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 26.06.2013 року №5-рп/2013, від 13.12.2012 року №18-рп/2012, від 25.04.2012 року №11-рп/2012 висловив позицію, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07.06.2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до положень статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплати, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Згідно ч. 5 ст. 382-3 КАС України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Відповідно до ч. 10 ст. 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Судом встановлено на підставі копії протоколу №23 від 07 серпня 2025 року, що комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, повторно розглянула заяву ОСОБА_1 на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняла рішення про відмову в наданні позивачу відстрочки, оскільки останній є заброньованим.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 виконав судове рішення у справі № 200/573/25, суд дійшов висновку про прийняття звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Троянової О.В. на лікарняному розгляд звіту проводиться у перший робочий день.

Керуючись ст. ст. 294, 370, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання судового рішення - прийняти.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала складена та підписана 16 вересня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Троянова