Справа № 340/7953/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/7953/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі №340/7953/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (надалі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 14.11.2024 №404, яким ГУ ДПС України в Кіровоградській області повідомляє фізичну особу-платника податків ОСОБА_1 що на підставі акта №16370/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 08.11.2024 -встановлено порушення пункту 177.2, підпункту 177.4.1, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, нараховано податкове зобов`язання у сумі 2460821,00 грн, що складається з податкового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (2155486,27 грн) та штрафних санкцій (305334,7 грн);

- податкове повідомлення-рішення від 14.11.2024 №404, яким ГУ ДПС України в Кіровоградській області повідомляє фізичну особу-платника податків ОСОБА_1 , що на підставі акта №16370/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 08.11.2024 -встановлено порушення підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, згідно пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, нараховано податкове зобов`язання у сумі 205068,42 грн, що складається з податкового зобов`язання зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (179623,86 грн) та штрафних санкцій (25444,56 грн);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2024 №404, якою ГУ ДПС України в Кіровоградській області вимагає у фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі акту документальної перевірки №16370/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 08.11.2024, сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску (недоїмку) у сумі 908198,87 грн;

- рішення №404 від 14.11.2024 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким заступником начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області Світланою Кондратюк за результатами розгляду матеріалів перевірки, а саме акту документальної перевірки № 16370/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 08.11.2024 з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким виявлено порушення пункту 3 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», і донараховано 908198,87 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вирішено застосувати до платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 44144, 12 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 14.11.2024 № 404, яким ГУ ДПС України в Кіровоградській області повідомляє фізичну особу-платника податків ОСОБА_1 , що на підставі акта №16370/11-28-24-04/ від 08.11.2024 -встановлено порушення пункту 184.7 статті 184, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, згідно пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2993831,00 грн, що складається з податкового зобов`язання зі сплати ПДВ (2394985,00 грн) та штрафних санкцій (598746,25 грн).

16.12.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року призначено за ініціативою позивача у справі № 340/7953/24 судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджуються документально висновки Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області в акті перевірки від 08.11.2024 №16370/11-28-24-04/ в частині завищення використаного/списаного дизельного палива фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у 2019 році у кількості 103311 л. на загальну суму 2335307,28 грн, у 2020 році у кількості 121355 л. на загальну суму 2141110,51 грн, у 2021 році у кількості 141298 л. на загальну суму 3048596,95 грн, у 2022 році у кількості 46871 л. на загальну суму 1707524,00 грн, у 2023 році у кількості 69944 л. на загальну суму 2742385,00 грн?

2. Чи підтверджуються документально висновки Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області в акті перевірки від 08.11.2024 №16370/11-28-24-04/ НОМЕР_1 в частині заниження чистого оподатковуваного доходу фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на загальну суму 11974923,74 грн., у тому числі за 2019 рік на суму 2335307,28 грн, за 2020 рік на суму 2141110,51 грн, за 2021 рік на суму 3048596,95 грн, за 2022 рік на суму 1707524,00 грн та за 2023 рік на суму 2742385,00 грн?

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що предметом спору у даній справі є правомірність податкових повідомлень-рішень від 14.11.2024 року: № 404, № 404, № 404, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2024 року № 404 та рішення № 404 від 14.11.2024 року про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Так, при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 були охоплені перевіркою наступні документи: Податкові накладні на придбання та реалізацію товарів (робіт, послуг); Декларації про майновий стан і доходи; Податкові декларації з податку на додану вартість до додатки до них; Виписки з банку про рух коштів на розрахункових рахунках; Видаткові накладні на придбання ТМЦ; Акти виконаних робіт, акти списання ПММ, акти установок з/ч, ТТН, накази норм списання пального, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які були додатково надані підприємцем. При цьому, документи, які надані ФОП ОСОБА_1 до матеріалів вищевказаної справи, а саме: інструкція роботи рефрижератора; фото з інформаційних табличок про характеристики холодильних установок; наказ про встановлення норм витрат дизельного палива для роботи холодильних установок (рефрижераторів); відомості, які деталізують данні ДПС України по господарських операціях, щодо кількості годин роботи рефрижераторних установок при проведенні позапланової документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 не надавались. Тобто, у даному випадку, на експертизу будуть подані документи, які не надавалися до перевірки. В ході проведення документальної позапланової перевірки, з урахуванням поданих уточнюючих документів та пояснень, що стали предметом заперечення обраховано відстань пройдену вантажними автомобілями (з урахуванням найдовшого шляху, з урахуванням шляху в обидві сторони, з урахуванням шляху від місця паркування автомобілей до пункту навантаження так само і в зворотньому напрямку) та встановлено завищення пройденого шляху та відповідно завищення списаного/використаного платником податків дизельного палива. Перевіркою не взято до уваги змінені дані згідно уточнюючих актів списання дизельного палива та наказів на списання дизельного палива, які змінені в ході перевірки, але фактично мали бути оформлені 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роками. Основні показники пройденої відстані та списання дизельного пального надані платником та обраховані при проведенні документальної перевірки, а також вищевказані показники, надані до суду, наведені в таблиці (додаток 1). Таким чином, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 завищено витрати за перевіряємий період на загальну суму 11974923,74 грн., в т.ч. за 2019 рік на суму 2335307,28 грн., за 2020 рік на суму 2141110,51 грн., за 2021 рік на суму 3048596,95 грн., за 2022 рік на суму 17070524,00 грн. та за 2023 рік на суму 2742385,00 грн., чим порушено вимоги підпунктів 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями). Виходячи з вищевказаного, фізичною особою платником податків ОСОБА_1 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму на загальну суму 11974923,74 грн., в т.ч. за 2019 рік на суму 2335307,28 грн., за 2020 рік на суму 2141110,51 грн., за 2021 рік на суму 3048596,95 грн., за 2022 рік на суму 17070524,00 грн. та за 2023 рік на суму 2742385,00 грн., що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2155486,27 грн., в т.ч. за 2019 рік у сумі 420355,31грн., за 2020 рік у сумі 385399,89 грн., за 2021 рік у сумі 548747,45 грн., за 2022 рік у сумі 307354,32 грн. та за 2023 рік у сумі 493629,30 грн., чим порушено вимоги пункту 177.2, підпунктів 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями). Перевіркою правильності нарахування військового збору з суми чистого доходу, встановлено, що в порушення вимог підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) занижено податкове зобов`язання з військового збору на загальну суму 179623,86 грн. в т.ч. за 2019 рік у сумі 35029,61 грн., за 2020 рік у сумі 32116,66грн., за 2021 рік у сумі 45728,95 грн., за 2022 рік у сумі 25612,86 грн. та за 2023 рік у сумі 41135,78 грн. По порушеннях встановлених даною перевіркою та викладених у п.2.2.2 даного акту, встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу, та відповідно занижено базу нарахування єдиного внеску на загальну суму 4128176,72 грн., в тому числі за 2019 рік на суму 548009,12 грн., за 2020 рік на суму 721506,29 грн., за 2021 рік на суму 913959,24 грн., за 2022 рік 1034169,56 грн., за 2023 рік 910532,51 грн., чим порушено вимоги частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI. Перевіркою питання правильності нарахування та утримання єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок встановлено заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 908198,88 грн., в тому числі за 2019 рік на суму 120562,01 грн., за 2020 рік на суму 158731,38 грн., за 2021 рік 201071,03 грн., за 2022 рік 227517,30 грн., за 2023 рік 200317,15 грн., чим порушено вимоги ч. 2 п. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями). Згідно наданих на перевірку актів списання дизельного палива та даного платником податків пояснення фізичної особи платника податків ОСОБА_1 товарні залишки (ДП) з переходом з поточного року на наступний рік мінімальні, дизельне паливо знаходиться в баках авто, які використовуються в господарській діяльності. При цьому згідно наданих на перевірку документів, а саме: актів виконаних робіт, заявок до актів виконаних робіт, ТТН, інформації карти Google (Google Maps для прокладання маршруту) обраховано відстань пройдену вантажними автомобілями (з урахуванням найдовшого шляху, з урахуванням шляху в обидві сторони, з урахуванням шляху від місця паркування автомобілів до пункту навантаження так само і в зворотному напрямку) та встановлено завищення пройденого шляху та відповідно не використаного платником податків дизельного палива. При цьому залишки ДП відсутні. А тому перевіркою обраховано використання дизельного палива придбаного, проте використаного поза межами господарської діяльності: 2019 рік у кількості 103311 л на загальну суму 2335307,28 грн.( ПДВ 467061грн.); 2020 рік у кількості 121355 л на загальну суму 2141110,51 грн. (ПДВ 428222 грн.); 2021 рік у кількості 141298 л на загальну суму 3048596,95 грн. (ПДВ 609720 грн.); 2022 рік у кількості 46871 л на загальну суму 1707524,00 грн. (ПДВ 341505 грн.); 2023 рік у кількості 69944 л на загальну суму 2742385,00 грн. (ПДВ 548477грн.). Таким чином, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 394 985, в т.ч. за лютий 2019 року на суму 47466 грн., березень 2019 64102 грн., липень 2019 93253 грн., серпень 2019 107243 грн., жовтень 2019 106888 грн., грудень 2019 48109 грн., січень 2020 року 62090 грн., травень 2020 38381 грн., червень 2020 64893 грн., липень 2020 81754 грн., вересень 2020 97621 грн., грудень 2020 97621 грн., січень 2021 32673 грн., лютий 2021 110321 грн., березень 2021 88438грн., квітень 2021 60049 грн., травень 2021 66251 грн., червень 2021 41860 грн., липень 2021 83248 грн., вересень 2021 56235 грн., листопад 2021 70645 грн., січень 2022 43500 грн., лютий 2022 58900 грн., березень 2022 30966 грн., травень 2022 41325 грн., червень 2022 21521 грн., липень 2022 35989 грн., серпень 2022 57680 грн., вересень 2022 41450 грн., жовтень 2022 -10174 грн., січень 2023 49923 грн., лютий 2023 39383 грн., березень 2023 11681 грн., квітень 2023 76159 грн., травень 2023 46123 грн., червень 2023 9271 грн., липень 2023 5562 грн., серпень 2023 65168 грн., вересень 2023 17772 грн., жовтень 2023 59713 грн., грудень 2023 67721 грн., чим порушено вимоги пункту 184.7 статті 184, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями). Отже, податкові повідомлення-рішення від 14.11.2024 року: № 404, №404, № 404, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2024 року № 404 та рішення № 404 від 14.11.2024 року про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є правомірними, оскільки повністю відповідає вимогам чинного податкового законодавства України, а позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В огрунтування клопотання про призначення судово-економічної експертизи представник позивача не наводить жодних аргументів, доводів та доказів щодо необхідності проведення судово-економічної експертизи, не зазначає про наявність неузгодженостей між даними податкового обліку та висновками акту перевірки від 08.11.2024 року № 16370/11-28-24-04/ НОМЕР_1 . Варто зазначити, що порушення, описані в акті перевірки, напряму коресподуються з нормами податкового законодавства, які було порушено позивачем у справі, а тому за відсутності будь-яких зауважень з боку позивача до арифметичних розрахунків та методології їх проведення, фактично позивачем ставиться під сумнів правова складова висновків акту перевірки, що не може бути віднесено до компетенції судово-економічної експертизи (питання права не можуть виступати предметом судово-економічної експертизи). Крім того, суд першої інстанції при винесенні ухвали від 27.03.2025 року повністю проігнорував доводи сторони відповідача (висловлені у відповідних запереченнях) про те, що експерт не наділений повноваженнями перевірки акту на предмет нормативної відповідності. Враховуючи вищевикладене, клопотання про призначення у даній справі судово-економічної експертизи складене з грубим порушенням норм КАС України та є безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, варто зазначити, що необхідність у проведенні вказаної експертизи відсутня, оскільки експерт має досліджувати документи, які взагалі не надавалися до податкової перевірки.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що з метою визначення обґрунтованості висновків акту перевірки, для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідно дослідити питання, які потребують спеціальних знань, у сфері іншій, ніж право. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність поставити на розгляд експерта всі питання, які визначені позивачем у клопотанні про призначення експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза може бути призначена ухвалою суду для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, водночас питання права не можуть бути предметом висновку експерта.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 та 4 ст. 101 КАС України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Предметом спору у спірних правовідносинах є правомірність податкових повідомлень-рішень від 14.11.2024 року: № 404, № 404, № 404, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2024 року № 404 та рішення № 404 від 14.11.2024 року про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, вказані рішення прийнято внаслідок висновків контролюючого органу щодо заниження до сплати податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та ПДВ внаслідок завищення використання об`єму дизельного палива позивачем та заниження чистого оподатковуваного доходу.

Судом першої інстанції в оскарженій ухвалі зазначено, що для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, існують підстави для призначення судово-економічної експертизи, для проведення якої необхідні спеціальні знання у сфері, іншій, ніж право та без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Як зазначалось вище, законодавцем встановлено дві обов`язкові умови призначення експертизи необхідність наявності спеціальних знань для встановлення обставин та відсутність або сумнівність висновків експерта.

В даному випадку, підставою збільшення позивачу суми податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та ПДВ, є зокрема, висновок контролюючого органу про завищення витрат в частині використання дизельного палива, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу ФОП.

Тобто, в контексті спірних правовідносин дослідженню підлягають не тільки правові питання, але й питання саме документального підтвердження висновків контролюючого органу, як і питання відображення в балансі ФОП бази нарахування доходів та витрат на підставі первинних документів, з урахуванням первинних документів бухгалтерського обліку.

Доводи апелянта стосовно включення до переліку питань для експертного дослідження виключно правових питань колегією суддів розцінюються критично, оскільки поставлені експерту питання стосуються матеріальної, а не правової складової висновків акту перевірки, зокрема аналізу документів бухгалтерського обліку на підтвердження витрат/списання палива.

Таким чином, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно наявності підстав для призначення у цій справі судово-економічної експертизи, зважаючи на предмет спору, обсяг доказів, наявний у матеріалах справи та необхідність встановлення обставин, що стосуються сфери бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності, враховуючи, що спеціальними знаннями в цих сферах наділений саме експерт.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Суд не може погодитися із аргументом апелянта стосовно відсутності підстав для призначення судової економічної експертизи через не надання позивачем до перевірки документів щодо роботи рефрижераторів та витрат дизельного палива для роботи холодильних установок (рефрижераторів), адже під час проведення перевірки працівники контролюючого органу мали достатню кількість доказів щодо виду діяльності ФОП та видів використаних ним транспортних засобів, однак такі відомості не були враховані контролюючим органом.

Також, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем фактично ставиться під сумнів правова складова висновків акту перевірки, що не віднесено до компетенції судової економічної експертизи, адже вище судом вказано на необхідність в цій справі не тільки дослідження первинних документів та податкової звітності, а й дослідження питання саме документального підтвердження виявлених під час перевірки порушень.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі №340/7953/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак