Справа № 420/15273/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Загрійчук О.В.

представника позивача Сакали М.Я.

представника відповідача Короткевича І.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Одеської митниці Колівера А. №22-дс від 15 квітня 2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 квітня 2025 р. головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_1 ознайомлено з наказом в.о. начальника Одеської митниці №22-дс від 15 квітня 2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 ».

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи під час проведення дисциплінарного провадження не надано належної оцінки усім обставинам, не доведено наявність в діях головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, не враховано пояснення, що в сукупності зумовило прийняття незаконного рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, яке є протиправним та незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Так, головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» ОСОБА_1 , як завершення режиму тимчасового ввезення на митній території України морських буксирів «Туман» та «Торнадо» відповідно до статті 103 МКУ та з урахуванням вибуття даних буксирів 05.12.2023 згідно дозволу митного органу на підставі пункту 2 розділу ІІ наказу МФУ від 31.05.2012 №657, 30.04.2024 оформлені митні декларації типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA67U4 та №24UA69U2 (строк тимчасового ввезення згідно наданих дозволів за заявами до 30.04.2024).

При вивезені за межі митної території України вищезазначені буксири були пред`явлені митному органу 05.12.2023 на підставі частини 3 статті 321 МКУ у п/п «Усть-Дунайський морський торговельний порт» (ВМО №1 м/п «Придунайський»), про що свідчать відмітки у суднових справах, завірені підписом та ОНП посадової особи, зокрема на генеральних деклараціях буксирів «Туман» та «Торнадо».

Норми чинного законодавства не забороняють завершити режим тимчасового ввезення без фактичного знаходження товару (буксирів) на митній території України. До того ж, пред`явлення вищевказаних буксирів разом із товаросупровідними документами 05.12.2023 у п/п «Усть-Дунайський морський торговельний порт» фактично може вважатися закриттям режиму тимчасового ввезення, яке взагалі не потребує подання митної декларації.

Тобто, митні декларації типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 № 24UA67U4 та №24UA69U2 на морські буксири «Туман» і «Торнадо» оформленні позивачем з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі статті 85, 86 МКУ та поданих товаросупровідних документів. Зокрема, до митного оформлення надані заяви із дозволом про продовження строку тимчасового ввезення митницею оформлення до 30.04.2024 від 17.03.2023 №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 та №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26, митні декларації типу ІМ 31 АА від 15.02.2017 №500040605/2016/007281, від 01.02.2017 №500040605/2016/007280 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 розділу ІІ наказу МФУ від 31.05.2012 №657.

В процесі митного оформлення вищезазначених декларацій АСУР було сформовано ФМК-119-6, які було виконано результатом «МФ здійснено. Не встановлено наявність осіб, щодо яких застосовано санкції».

Системою електронного документообігу «АСКОД» та іншими засобами зв`язку до відділу митного оформлення №1 та до митного поста «Придунайський» не надходило жодних листів від структурних підрозділів митниці, запитів та орієнтувань з приводу оформлень вищезазначених буксирів, через що відділом не проводилось листування зі структурними підрозділами Одеської митниці. Зокрема, листа управління проведення митного аудиту від 05.03.2024 №19-02/9908 до митного поста «Придунайський» не надходило, про що свідчать встановлені факти згідно акту про результати фактичної перевірки від 03.03.2025 №05/25 чим порушено ч. 1 ст. 91 та п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про державну службу.

Таким чином, митне оформлення вищезазначених буксирів позивачем завершено відповідно до статті 255 МКУ.

До того ж, згідно посадової інструкції до обов`язків головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці не відносяться питання податкового боргу підприємств. Оформлення реекспорту згідно ст. 85 МКУ відбувається без сплати вивізного мита.

Крім того, постановами Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 року у справі №815/4718/16 та від 28.10.2016 р. у справі №815/4966/16 встановлено, що:

- митний платіж був сплачений 06.06.2008 року одноразово та в повному обсязі в сумі, яка підлягала сплаті при випуску буксиру «ТОРНАДО» (ІМО №8897526) у вільний обіг на митній території України на дату поміщення у митний режим тимчасового ввезення;

- митний платіж був сплачений 07.06.2008 року одноразово та в повному обсязі в сумі, яка підлягала сплаті при випуску буксиру ТУМАН (ІМО №8932340) у вільний обіг на митній території України на дату поміщення у митний режим тимчасового ввезення.

Обов`язок сплати митних платежів виник при надходженні буксиру «ТОРНАДО» (ІМО №8897526) та при надходженні буксиру ТУМАН (ІМО №8932340) на митну територію України і оформленні митного режиму та був виконаний в повному обсязі шляхом сплати відповідних платежів. Відтак, судами встановлено, що декларант, сплативши в повному обсязі суми податкових зобов`язань, виконав податковий обов`язок у розумінні ст. 38 Податкового кодексу України.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.06.2025.

03.06.2025 року за вхід.№ЕС/55022/25 надійшов відзив на позов, в якому Одеська митниця не погоджується з адміністративним позовом ОСОБА_1 з огляду на наступне.

01.11.2017 у зв`язку із укладенням нових договорів бербоут-чартеру ДП «УБК» повинно було завершити режим тимчасового ввезення по товарам, ввезеним у 2008 році та подати МД типу IM 31 АА зі сплатою митних платежів з урахуванням вимог Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 №584-VII. Зазначене є підставою для проведення контрольно-перевірочних заходів у порядку, визначеному статтями 345-354 Кодексу.

Згідно відомостей, яка розміщена на сайті https://www.marinetraffic.com.було встановлено, що фактичне місцезнаходження буксирів «Торнадо», «Туман» станом на 16.02.2024 Варна (Болгарія). Також, протягом 2023 року буксир «Торнадо» переміщувався за межі акваторії морських портів України.

За результатами доперевірочного аналізу митних оформлень ДП «УБК» встановлено, що зазначені буксири було оформлено у митний режим реекспорту за МД типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA67U4 (буксир «Торнадо»), від 30.04.2024 №24UA69U2 (буксир «Туман»).

Строк тимчасового ввезення зазначених товарів до 30.04.2024 згідно наданих дозволів за заявами від 17.03.2023 №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 та №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26.

Для митного оформлення МД типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA67U4 (буксир «Торнадо») подано наступні документи:

- Інвойс № 0312/1 від 03.12.2019;

- Доповнення до договору № 4 від 03.03.2023;

- Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 05.04.2024 № 050424-001;

- Договір бербоутного чартера № AZ/UTC/TR/04 від 01.11.2017;

- Класифікаційне свідоцтво № 311-03166-20 від 07.05.2020;

- Лист місця знаходження № 03-1501 від 15.01.24 про те, що буксир «Торнадо» знаходиться в порту Варна (Болгарія);

- Обмірне свідоцтво № 105-1-0632-09 від 31.07.2009;

- Постанова Одеського окружного адміністративного суду № 815/4718/16 від 20.10.2016;

- Заява ДП «УБК» № 999/ЗЕД/7.10-28.2/26 від 17.03.2023 з відміткою митного органу про надання дозволу на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024;

- митна декларація типу ІМ 31 АА від 15.02.2017 № 500040605/2016/007281 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

Для митного оформлення МД типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA69U2 (буксир «Туман») подано наступні документи:

- Інвойс № 0312/2 від 03.12.2019;

- Доповнення до договору № 4 від 03.03.2023;

- Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 05.04.2024 № 050424-001;

- Договір бербоутного чартера № AZ/UTC/TM/03 від 01.11.2017;

- Класифікаційне свідоцтво № 311-03189-20 від 07.05.2020;

- Лист місця знаходження № 04-1501 від 15.01.24 про те, що буксир «Туман» знаходиться в порту Варна (Болгарія);

- Обмірне свідоцтво № 105-1-0639-09 від 31.07.2009;

- Заява № 1000/ЗЕД/7.10-28.2/26 від 17.03.2023 з відміткою митного органу про надання дозволу на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024;

- митна декларація типу ІМ 31 АА: від 01.02.2017 №500040605/2016/007280 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

До митного оформлення не надавались копії митних декларацій, за якими попередньо було продовжено строк тимчасового ввезення буксирів «Торнадо» та «Туман», а також копії документів, які свідчать про пред`явлення митному органу 05.12.2023 буксирів «Туман» та «Торнадо» у пункт пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт», зокрема генеральні декларації буксирів «Туман» та «Торнадо» з відмітками посадової особи ВМО.

05.12.2023 буксири «Торнадо» та «Туман» були пред`явлені у пункті пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт» для пропуску в порядку передбаченому пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, на підставі засвідчених митним органом в установленому порядку копій МД, оформлених при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення, із записом митного органу про дозвіл на неодноразове переміщення їх через митний кордон України. Пропуск підтверджується наданими копіями документів із суднових справ.

Станом на 30.04.2024 товари перебували за межами митної території України, що унеможливлює ідентифікацію митним органом товарів.

Вищезазначене свідчить про неналежне виконання посадовою особою відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_2 вимог частини третьою статті 321 Кодексу, частини третьої статті 247 Кодексу, також частини першої статті 87 Кодексу.

Крім того, встановлено, що графа 30 МД заповнена з порушеннями вимог правил заповнення графи 30 митної декларації глави 1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, а саме в графі зазначено «пункт пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт», хоча фактично товар знаходиться за межами митної території України.

Встановлено, що на час виконання митних формальностей у головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Володимира Крикуна не було інформації щодо проведення заходів доведених до митних постів «Чорноморськ», «Одеса-порт», «Південний-порт» листом від 05.03.2024 №19-02/9908, що не може становити підставою для відмови в митному оформленні з цього приводу.

Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_3 ним, як завершення режиму тимчасового ввезення на митній території України морських буксирів «Туман» та «Торнадо» відповідно до статті 103 Кодексу та з урахуванням вибуття даних буксирів 05.12.2023 згідно дозволу митного органу на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, 30.04.2024 оформлено митні декларації типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA67U4 та №24UA69U2 (строк тимчасового ввезення згідно наданих дозволів за заявами до 30.04.2024).

При вивезенні за межі митної території України вищезазначені буксири були пред`явлені митному органу 05.12.2023 на підставі частини 3 статті 321 Кодексу у пункті пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт» (ВМО №1 митного поста «Придунайський»), про що свідчать відмітки у суднових справах, завірені підписом та ОНП посадової особи, зокрема на генеральних деклараціях буксирів «Туман» та «Торнадо».

У своєму поясненні ОСОБА_4 зазначає, що митні декларації типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA67U4 та №24UA69U2 ним оформлено на морські буксири «Туман» і «Торнадо» з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі статті 85, 86 Кодексу та поданих товаросупровідних документів.

Зокрема, до митного оформлення надані заяви із дозволом про продовження строку тимчасового ввезення митницею оформлення до 30.04.2024 від 17.03.2023 №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 та №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26, митні декларації типу ІМ 31 АА від 15.02.2017 №500040605/2016/007281, від 01.02.2017 №500040605/2016/007280 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

В процесі митного оформлення вищезазначених декларацій АСУР було сформовано ФМК-119-6, які ОСОБА_5 виконано результатом «МФ здійснено. Не встановлено наявність осіб, щодо яких застосовано санкції».

ОСОБА_4 зазначає, що системою електронного документообігу «АСКОД» та іншими засобами зв`язку до відділу митного оформлення №1 та до митного поста «Придунайський» не надходило жодних листів від структурних підрозділів митниці, запитів та орієнтувань з приводу оформлень вищезазначених буксирів, через що відділом не проводилось листування зі структурними підрозділами Одеської митниці.

Зокрема, лист управління проведення митного аудиту від 05.03.2024 №19-02/9908 до митного поста «Придунайський» не надходив, про що свідчать встановлені факти згідно акту про результати фактичної перевірки від 03.03.2025 №05/25.

До того ж, роз`яснення листа Держмитслужби від 22.08.2024 (вх. Одеської митниці №23202), про які згадується у вищезазначеному акті перевірки, стосуються буксиру «Юпітер» за МД від 05.12.2019 №UA500120/2019/012031, тобто не відповідають фактичним обставинам справи.

У ході проведення дисциплінарного провадження, дисциплінарна комісія встановила, що метою посади, яку обіймає ОСОБА_4 , відповідно до посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, затвердженої в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним 30.01.2024 є здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, які здійснюють операції з товарами в зоні діяльності митного поста.

Дисциплінарна комісія, проаналізувавши посадову інструкцію головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, затвердженої в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним 30.01.2024, встановила, що до основних посадових обов`язків Володимира Крикуна, відповідно до Розділу 3 віднесено, зокрема:

1. Здійснення контролю за дотриманням суб`єктами ЗЕД та громадянами установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України:

- здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України засобами водного, автомобільного, залізничного, повітряного, тубопровідного транспорту та лініями електропередачі, а також змішаними перевезеннями, із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, за допомогою інформаційних технологій, у тому числі у режимі спільного транзиту, застосування та використання фінансових гарантій за допомогою модулю гарантій GMS;

- здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України;

- здійснення митного огляду товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України;

- здійснення обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України у зоні діяльності відділу;

- здійснення аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю;

- використання у процесі митного контролю технічних та спеціальних засобів, що безпечні для життя й здоров`я людей, тварин і рослин та не завдають шкоди товарам і транспортним засобам;

- здійснення митного оформлення при поміщенні товарів у режимі спільного транзиту.

З посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, яку затверджено в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним 30.01.2024, Володимир Крикун ознайомлений 03.02.2024.

Дисциплінарною встановлено порушення ОСОБА_2 вимог частини третьою статті 321 Кодексу, частини третьої статті 247 Кодексу, також частини першої статті 87 Кодексу.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи встановлено обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , а саме: високі показники виконання службових завдань, попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень.

Обставин, що обтяжують дисциплінарну відповідальність ОСОБА_3 в ході здійснення дисциплінарного провадження не встановлено.

За результатами здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_4 внаслідок неналежного виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1,6,7,8 та останнього абзацу частини першої статті 8 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», своїх посадових обов`язків, передбачених пунктом 1 розділу 3 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, затвердженої в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним 30.01.2024, порушив вимоги частини третьої статті 321 Митного кодексу України, частини третьої статті 247 Митного кодексу України, також частини першої статті 87 Митного кодексу України.

10.06.2025 за вхід.№ЕС/58233/25 надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено на такому:

- для поміщення товарів у митний режим реекспорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари;

2) надати митному органу документи та відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що реекспортуються (ст. 86 МУ України);

- згідно з частиною третьою статті 326 Кодексу крім засобів, визначених у частині другій цієї статті, для забезпечення ідентифікації товарів, що поміщуються у митний режим, можуть використовуватися маркування, у тому числі у вигляді мікро- або інших електронних пристроїв, або серійні номери, проставлені на товарах або їх частинах виробником, інші комерційні способи ідентифікації; експортні (імпортні) сертифікати; копії документів, на підставі яких митним органом було здійснено випуск товарів у попередній митний режим і які дають можливість однозначно ідентифікувати товари; інші подібні документи;

- згідно абзацу першого правил заповнення графи 30 митної декларації глави 1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. №651 (в редакції наказу Мінфіну від 29.06.2023 №355), у графі зазначаються відомості про місце розташування товарів, у якому знаходяться (або з якого відправлятимуться) задекларовані товари;

- під час митного оформлення зазначених буксирів ТОВ «СБК «НОВОФЛОТ» сплачено платежі у розмірі, які підлягали б сплаті у разі випуску цього товару у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення його у митний режим тимчасового ввезення;

- засвідчена митним органом в установленому порядку копія МД, оформленої при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення, із записом митного органу про дозвіл на неодноразове переміщення їх через митний кордон України є підставою для вивезення з митної території України та ввезення на митну територію України товарів, задекларованих у цій МД, протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення;

- дозвіл на неодноразове переміщення через митний кордон України буксирів «Торнадо» та «Туман» протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення було надано митним органом, про що здійснено відповідний запис;

- відповідно до вимог діючого законодавства буксири «Торнадо» та «Туман» по-перше, мали право на неодноразове переміщення їх через митний кордон України, а по-друге підлягали вивезенню за межі митної території України до завершення встановленого строку у тому самому стані, в якому вони були ввезені на митну територію України;

- 05.12.2023 буксири «Торнадо» та «Туман» були пред`явлені у пункті пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт» для пропуску в порядку передбаченому пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму. Жодних порушень та невідповідностей виявлено не було.

11.06.2025 за вхід.№ЕС/58522/25 надійшло клопотання представника позивача (адвоката САКАЛИ М.Я.) про відкладення підготовчого засідання, так як адвокат перебуває у службовому відрядженні за кордоном (Польща).

Підготовче засідання відкладено на 02.07.2025.

30.06.2025 за вхід.№ЕС/65955/25 надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких митним органом викладено позицію, яка відображена у відзиві на позов та констатовано, що притягнення головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на підставі наказу Одеської митниці від 15.04.2025 року №22-дс здійснено обґрунтовано та правомірно, підстави для визнання вказаного наказу незаконним та скасування в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача відсутні, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 02.07.2025, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкрите судове засідання на 17.07.2025.

Ухвалою суду від 17.07.2025 провадження у справі зупинено для надання додаткових пояснень позивачем та відповідачем. Судове засідання призначено на 10.09.2025.

09.09.2025 за вхід.№ЕС/93971/25 надійшли додаткові пояснення по справі від митного органу, в яких зазначено про наступне:

- у справі за позовом ОСОБА_8 йдеться саме про застосування митного режиму реекспорту, а не експорту, оскільки об`єктом митного оформлення виступали морські буксири, що раніше були тимчасово ввезені на митну територію України. Тобто мова йде про іноземні товари, які на момент митного оформлення не були випущені у вільний обіг і не набули статусу українських. Як наслідок, до них не могли застосовуватись положення статті 82 МКУ, а винятково спеціальні норми щодо реекспорту зокрема, стаття 86 МКУ у поєднанні з нормами про припинення режиму тимчасового ввезення та про здійснення митного контролю;

- для оформлення реекспорту в контексті справи Крикуна обов`язковим є підтвердження того, що товар (у даному випадку морські буксири) фактично перебував у межах митної території України на момент оформлення митної декларації 30.04.2024. У протилежному випадку, митне оформлення в режимі реекспорту без наявності товару під митним контролем та без можливості його фізичного огляду й ідентифікації є порушенням спеціальних норм митного законодавства, незалежно від того, чи була дотримана якась формальна процедура подання документів;

- документальна ідентифікація товару, як окремий допустимий спосіб підтвердження його тотожності з раніше ввезеним об`єктом, можлива лише за умови, що митний орган має реальну можливість звірити подані документи з самим товаром тобто здійснити перевірку не лише формально, а й фактично. У випадку з Крикуном, така можливість була відсутня, що і є критичним моментом для оцінки правомірності застосування митного режиму реекспорту;

формальний стан обліку на 30.04.2024 (дата випуску в реекспорт за МД типу ЕК 11 АА) не відображав заборгованості лише через те, що графа 47 попередніх декларацій була заповнена з порушенням правил: кодами «звільнено за судом» та «сплачено раніше» без фактичного і правового підґрунтя. Водночас, відсутність «видимого» боргу у реєстрах не означає, що у митного органу відсутні повноваження з контролю і донарахування. Навпаки, статті 345 354 МКУ передбачають проведення контрольно-перевірочних заходів, у межах яких митниця оцінює законність заявлених звільнень та коректність заповнення графи 47, витребує підтвердні документи й, у разі встановлення порушення, донараховує належні суми та приймає податкове повідомлення-рішення. Саме так митний орган і мав діяти щодо буксирів «Торнадо» та «Туман» після виявлення ознак невідповідності між заявленими кодами у графі 47 та реальними підставами звільнення/сплати.

10.09.2025 за вхід. №ЕС/94006/25 надійшли додаткові пояснення по справі, де представником позивача наголошено таке:

- відносно тлумачення терміну «пред`явлення» наведеного у частині 3 статті 321 Митного кодексу України та відносно розповсюдження даної статті до спірних правовідносин: дана стаття не розповсюджується на спірні правовідносини, адже взагалі у статті 321 МКУ та у частині 3 зокрема, йдеться про «тривалість перебування під митним контролем», а не про «пред`явлення», як це видно із назви самої статті!!! Тобто, ця стаття встановлює «граничний термін перебування товарів та транспортний засобів під митним контролем», який не може перевищувати 180 днів до моменту поміщення їх у відповідний митний режим. Частина 3 статті 321 МКУ взагалі не вимагає знаходження товарів та транспортних засобів на митній території України та їх пред`явлення митному органу, оскільки встановлює лише часові обмеження перебування товарів та транспортних засобів під митним контролем (йдеться про те, коли розпочинається митний контроль при вивезенні). До того ж, що стосується «пред`явлення», то це питання регулюється іншими статтями МКУ, наприклад 200 та 322 МКУ. Більш того, буксири «Туман» та «Торнадо» було ввезено на митну територію України через митний пост «Чорноморськ» в режимі «тимчасового ввезення» (стаття 103 МКУ) на підставі оформлених митних декларацій у 2016 році (500040605/2016/007281 та 500040605/2016/007280), а згідно цієї ж статті 321 частини 2 МКУ вони вже почали перебувати під митним контролем! Отже, на момент вивезення та оформлення ОСОБА_1 митних декларацій на реекспорт цих буксирів 30.04.2024 - «Туман» та «Торнадо» також перебували під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму (навіть коли були у м. Варна) з моменту початку дії митного режиму (це ввезення через м/п «Чорноморськ») і до закінчення митного режиму (це оформлення реекспорту) згідно статті 112 МКУ, як того і вимагає частина 1 статті 321 МКУ. Митний контроль не переривається;

- ОСОБА_1 не зобов`язаний був контролювати сплату митних платежів, адже ним оформлено реекспорт, а згідно статті 85 МКУ- реекспорт - це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності! Для оформлення реекспорту інспектор митниці повинен діяти відповідно до глави 16 МКУ. Зокрема, стаття 86 МКУ містить ряд умов, які повинні бути виконані для поміщення товарів у митний режим «реекспорту», що було і виконано при оформленні ОСОБА_1 реекспорту;

- по митним деклараціям в режимі реекспорт, які оформив ОСОБА_1 на буксири, системою управління ризиками не спрацювало нічого, окрім перевірки на санкції нерезидентів і не сформувало завдань по перевірці боргу та інших питань по суб`єкту;

до митного оформлення надавалися копії митних декларацій, за якими попередньо було продовжено строк тимчасового ввезення буксирів «Торнадо» та «Туман» (500040605/2016/007281 та 500040605/2016/007280). Генеральна декларація та інші судові документи не надаються при митному оформленні декларації на товари, вони надаються інспектору при митному оформленні прибуття/вибуття судна та зберігаються у судовій справі, як це передбачено п.6 гл.3 р. ІІ наказу Мінфіну від 10.03.2015 №308 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті». Про те, чи відбувся прихід/відхід судна та чи були здійснені митні процедури на тому чи іншому судні ОСОБА_1 бачить та може перевірити через відомчу митну базу даних (ЦБД) та автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор-2006;

- у Позивача відомостей про податковий борг декларанта не було. Якби лист відділу митного аудиту з приводу оформлень даних буксирів надійшов би до митного поста «Придунайський», то звичайно ж були б вжиті відповідні заходи (з незрозумілих причин, розпорядником інформації розсилка листа була зроблена тільки на пости: «Чорноморськ», «Одеса-порт» та «Південний-порт»);

- ОСОБА_1 не міг не закінчити оформлення, так як згідно чинного законодавства не було підстав відмовити або зупинити митне оформлення. А саме:

- були надані всі необхідні документи згідно ч.4 ст.86 МКУ;

- була ідентифікація та пред`явлення 05.12.2023 при відході буксирів та ідентифікація при митному оформленні 30.04.2024 на підставі ч.3 ст.87 МКУ;

- були надані підтверджуючі документи, оформлені митницею контролю м/п «Чорноморськ» - це заяви на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024 та копії декларації із відмітками щодо дозволу на багаторазове переміщення та інші документи;

- листів, орієнтувань не надходило та автоматизованою системою управління ризиками ніяких завдань не було поставлено з приводу вказаних буксирів.

Тому згідно ст. 255 МКУ митне оформлення було завершено в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години.

Як би 30.04.2024 буксири не оформились, то у них є право звернутись до митниці із листом щодо пояснення причин не оформлення у передбачений строк та попросити дозволу в умовах воєнного часу оформитись у інший день. Це все на розсуд керівника, адже така практика у нас існує і приймаються рішення на користь суб`єкта згідно ч. 4 ст. 3 МКУ.

Ухвалою суду від 10.09.2025 року із занесенням до протоколу судового засідання поновлено провадження по справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 - головний державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці з 03.02.2024, радник митної служби ІІІ рангу (наказ Чорноморської митниці Держмитслужби від 01.07.2020 №378-о).

Має заохочення: дострокове звання, 2017 рік (наказ Миколаївської митниці ДФС від 23.06.2017 №146-о0), подяка начальника митниці, 2024 рік, (наказ Одеської митниці від 21.08.2024 №1032-05).

Дисциплінарні стягнення відсутні.

Відповідно до висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Одеської митниці, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2024 році, затвердженого наказом Одеської митниці від 10.12.2024 №1492-65 ОСОБА_4 отримав оцінку «позитивна».

На виконання наказу Одеської митниці від 22.10.2024 №079 «Про призначення та проведення фактичної перевірки» проведено фактичну перевірку за фактом оформлення митних декларацій від 30.04.2024 №24UА67U4, №24UА69U72, причини наслідки якого можуть свідчити про можливе порушення вимог законодавства України, нормативно-правових актів, розпорядчих документів Держмитслужби та Одеської митниці з боку посадових осіб Одеської митниці, під час виконання своїх посадових обов`язків, визначених положеннями про структурні підрозділи, посадовими інструкціями та контрактами про проходження державної служби.

За результатами перевірки складений Акт про результати фактичної перевірки від 03.03.2025 №5/25 (далі - Акт), який долучений до матеріалів дисциплінарної справи.

Відповідно до інформації, наведеної в Акті, під час проведення фактичної перевірки комісія дійшла висновків щодо неналежного виконання головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Володимиром Крикуном вимог законодавства України з питань митної справи під час здійснення митного контролю та митного оформлення митних декларацій типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UА67U4 (буксир «Торнадо»), від 30.04.2024 №24UА69U72 (буксир «Туман»), а саме - порушено вимоги частини третьої статті 321 Митного кодексу України (далі- Кодекс) в частині здійснення митного оформлення товарів за їх фактичної відсутності в межах митної території України під час виконання митних процедур.

Також комісія дійшла висновків, що дії головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_3 у зв`язку із здійсненням митного оформлення митних декларацій типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UА67U4 (буксир «Торнадо»), від 30.04.2024 №24UА69U72 (буксир «Туман») у митний режим реекспорту фактично призвели до неможливості проведення заходів у відповідності до вимог статей 345-354 Кодексу з урахуванням вимог норм підпункту 102.2.1 пункту 102.3 Податкового кодексу України стосовно дотримання ДП «УБК» вимог законодавства України з питань митної справи.

Дисциплінарною комісією під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено наступне:

30.04.2024 як завершення митного режиму тимчасового ввезення оформлено МД типу ЕК 11 АА №24UА67U4 на товар «Плавучій засіб - морський буксир - кантовщик «Торнадо», що був у використанні...» та №24UА69U2 на товар «Плавучій засіб - морський буксир - кантовщик «Туман», що був у використанні...».

Строк тимчасового ввезення зазначених товарів до 30.04.2024 згідно наданих дозволів за заявами від 17.03.2023 №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 та №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26.

Для митного оформлення МД типу ЕК 11 АА №24UА67U4 (буксир «Торнадо») подано наступні документи:

- Інвойс №0312/1 від 03.12.2019;

- Доповнення до договору № 4 від 03.03.2023,

- Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 05.04.2024 №050424-001;

- Договір бербоутного чартера №AZ/UTC/TR/04ОА від 01.11.2017;

- Класифікаційне свідоцтво №311-03166-20 від 07.05.2020;

- Лист місця знаходження №03-1501 від 15.01.24 про те, що буксир «Торнадо» знаходиться в порту Варна (Болгарія);

- Обмірне свідоцтво №105-1-0632-09 від 31.07.2009;

- Постанова Одеського окружного адміністративного суду №815/4718/16 від 20.10.2016;

- Заява ДП «УБК» №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 від 17.03.2023 з відміткою митного органу про надання дозволу на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024;

- митна декларація типу ІМ 31 АА від 15.02.2017 №500040605/2016/007281 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 .05.2012 №657.

Для митного оформлення МД типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA69U2 (буксир «Туман») подано наступні документи:

- Інвойс №0312/2 від 03.12.2019;

- Доповнення до договору №4 від 03.03.2023;

- Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 05.04.2024 №050424-001;

- Договір бербоутного чартера №AZ/UTC/TM/03 від 01.11.2017;

- Класифікаційне свідоцтво №311-03 189-20 від 07.05.2020;

- Лист місця знаходження №04-1501 від 15.01.24 про те, що буксир «Туман» знаходиться в порту Варна (Болгарія);

- Обмірне свідоцтво №105-1-0639-09 від 31 07.2009;

- Заява №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26 від 17.03.2023 з відміткою митного органу про надання дозволу на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024;

- митна декларація типу ІМ 31 АА від 01.02.2017 №500040605/2016/007280 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

05.12.2023 буксири «Торнадо» та «Туман» були пред`явлені у пункті пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт» для пропуску в порядку передбаченому пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, на підставі засвідчених митним органом в установленому порядку копій МД, оформлених при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення, із записом митного органу про дозвіл на неодноразове переміщення їх через митний кордон України. Пропуск підтверджується наданими копіями документів із суднових справ.

Також Дисциплінарною комісією під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що станом на 30.04.2024 товари перебували за межами митної території України, що на їх думку унеможливлює ідентифікацію митним органом товарів та свідчить про неналежне виконання посадовою особою відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Крикуном Володимиром вимог частини третьою статті 321 Кодексу, частини третьої статті 247 Кодексу, також частини першої статті 87 Кодексу.

Крім того, встановлено, що графа 30 МД заповнена з порушеннями вимог правил заповнення графи 30 митної декларації глави 1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2013 №651, а саме в графі зазначено «пункт пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт», хоча фактично товар знаходиться за межами митної території України.

Дисциплінарною комісією встановлено, що на час виконання митних формальностей у головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Володимира Крикуна не було інформації щодо проведення заходів доведених до митних постів «Чорноморськ», «Одеса-порт», «Південний-порт» листом від 05.03.2024 № 19-02/9908, що не може становити підставою для відмови в митному оформленні з цього приводу.

Також судом встановлено таке.

ТОВ «Судохідно-буксирна компанія «НОВОФЛОТ» (3) (далі ТОВ «СБК «НОВОФЛОТ») ввезено на митну територію України:

буксир «Торнадо» (ІМО 8897526) у митному режимі тимчасового ввезення за митною декларацією типу IМ 31 від 07.06.2008 №500040624/2008/0001954;

буксир «Туман» (ІМО 8932340) у митному режимі тимчасового ввезення за МД типу

ІМ 31 від 07.06.2008 № 500040624/2008/000194.

Під час митного оформлення зазначених буксирів ТОВ «СБК «НОВОФЛОТ» сплачено платежі у розмірі, які підлягали б сплаті у разі випуску цього товару у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення його у митний режим тимчасового ввезення.

Правовою підставою для ввезення буксирів на митну територію України були договори бербоут-чартеру, укладені між ТОВ «СБК «НОВОФЛОТ» (фрахтувальник) та судновласником буксиру - компанією ВАТ «Флот НМТП» (російська федерація), а саме:

буксир - «Торнадо» (ІМО 8897526) від 27.03.2008 №023-4/24-326;

буксир - «Туман» (ІМО 8932340) від 27.03.2008 №023-4/24-328.

Протягом 2009-2016 років строк тимчасового ввезення стосовно вищезазначених буксирів продовжувався відповідно до заяв ТОВ «СБК «НОВОФЛОТ».

У зв`язку із припиненням договорів бербоут-чартеру, на підставі яких були ввезенні буксири, керуючись нормою статті 109 Кодексу ТОВ «СБК«НОВОФЛОТ» надано заяви від 17.04.2015 про передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення на користь ДП «Універсальна Буксирна Компанія» () (далі ДП «УБК») відносно буксирів: «Торнадо» (ІМО 8897526) за вих. №005 (вх. Одеської митниці №3187/10-29 від 20.04.2015); «Туман» (ІМО 8932340) за вих. №004 (вх. Одеської митниці №3188/10-29 від 20.04.2015).

28.04.2015 договори бербоут-чартерів від 01.04.2015 стосовно буксирів було припинено достроково за згодою сторін та укладено ДП «УБК» нові договори бербоут-чартеру за №HF/UTC/TM/07 (буксир «Туман»), за №HF/UTC/TR/06 (буксир «Торнадо») з судновласником буксиру компанією «HENFORD LOGISTICS LIMITED» (Гонконг) на подальше використання буксирів.

З метою зміни особи, відповідальної за фінансове врегулювання, за МД від 07.06.2008 №500040624/2008/000195 (буксир «Торнадо»), від 07.06.2008 №500040624/2008/000194 (буксир «Туман») ДП «УБК» звернулось до Одеської митниці про внесення відповідних змін до митної декларації шляхом оформлення Аркушів коригування.

За результатами перевірки МД та інших документів, наданих відповідно до Кодексу, ДП «УБК» відмовлено з тієї причини, що на момент подання заяв - 20.04.2015, діяв Кодекс від 13 березня 2012 року №4495-VI (зі змінами), Закон України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (ставка мита замість 5% стала 10%) та невиконана вимога статті 106 Кодексу в частині сплати митних платежів.

Не погоджуючись з винесеними Картками відмови, ДП «УБК» звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування прийнятих митним органом Карток відмови та зобов`язання зарахувати суми сплачених митних платежів за МД типу IМ 31 від 07.06.2008 №500040624/2008/000195 (буксир «Торнадо»), від 07.06.2008 №500040624/2008/000194 (буксир «Туман») в рахунок оплати митних платежів при зміні користувача митним режимом тимчасового ввезення, аргументуючи тим, що митні платежі були сплачені ТОВ «СБК «НОВОФЛОТ» в повному обсязі при поміщенні буксирів «Торнадо», «Туман» у митний режим тимчасового ввезення за зазначеними МД відповідно до норм Митного кодексу України від 11.07.2002 №92-IV, який діяв на момент ввезення буксирів.

Постановами Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у справі №815/4718/16 та від 28.10.2016 у справі №815/4966/16 визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті декларації №500040605/2016/00042 від 08.09.2016 (буксир «ТУМАН») та №500040605/2016/00044 від 08.09.2016 (буксир «ТОРНАДО»).

Постановами суду встановлено, що всі права та обов`язки в зв`язку з передачею права використання митного режиму перейшло до ДП «УБК» з урахуванням в тому числі раніше сплачених платежів при переміщені товару через митний кордон України.

З урахуванням зазначених Постанов Одеського окружного адміністративного суду ДП «УБК» продовжено строк тимчасового ввезення стосовно буксирів:

«Торнадо» (ІМО 8897526) на підставі нового договору бербоут-чартеру від 28.04.2015 №HF/UTC/TR/06, укладеного з судновласником компанією «HENFORD LOGISTICS LIMITED» (Гонконг), шляхом подання МД типу ІМ 31 АА від 15.02.2017 №500040605/2016/007281 із звільненням від сплати митних платежів вже у розмірі 2644234,55 грн., на підставі Постанови Одеського окружного суду від 20.10.2016 (код способу сплати « 13» - «Звільнення від сплати митних платежів на підставі судових рішень» згідно графи 47 МД). Проте, фактично було сплачено митні платежі в розмірі 398975,88 грн., в тому числі ввізне мито 76726,13 грн. (за ставкою 5%), та ПДВ 322249,75 гривень;

«Туман» (ІМО 8932340) на підставі нового договору бербоут-чартеру від 28.04.2015 №HF/UTC/TM/07, укладеного з судновласником компанією «HENFORD LOGISTICS LIMITED» (Гонконг), шляхом подання МД типу ІМ 31 АА від 01.02.2017 №500040605/2016/007280 із звільненням від сплати митних платежів вже у розмірі 2644234,55 грн. на підставі Постанови Одеського окружного суду від 20.10.2016 (код способу сплати « 13» - «Звільнення від сплати митних платежів на підставі судових рішень» згідно графи 47 МД). Проте, фактично було сплачено митні платежі в розмірі 398976,00 грн., в тому числі ввізне мито 76726,13 грн. (за ставкою 5%), та ПДВ 322 249,75 гривень.

05.12.2019, керуючись частиною першою статті 108 Кодексу, на підставі відповідних заяв ДП «УБК» продовжено строк тимчасового ввезення на підставі вже нових договорів бербоут-чартеру, укладеного ДП «УБК» з новою фірмою нерезидентом «AZZURILE LIMITED» (Кіпр) стосовно буксирів:

«Торнадо» (ІМО 8897526) від 01.11.2017 №AZ/UTC/TR/04 за МД типу ІМ 31 ДМ від 05.12.2019 №UA500120/2019/012030 із звільненням від сплати митних платежів у розмірі 2644234,55 грн. (код способу сплати « 13» - «Звільнення від сплати митних платежів на підставі судових рішень» згідно графи 47 МД) - без сплати митних платежів;

«Туман» (ІМО 8932340) від 01.11.2017 №AZ/UTC/TM/03 за МД типу ІМ 3І ДМ від 05.12.2019 №UA500120/2019/012032 із звільненням від сплати митних платежів в розмірі 2644234,55 грн. (код способу сплати « 13» - «Звільнення від сплати митних платежів на підставі судових рішень» згідно графи 47 МД) - без сплати митних платежів.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Приписами статей 6 та 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Утвердження правової держави відповідно до приписів ст. 1, другого речення ч. 3 ст. 8, ст. 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон - №889-VIII) цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Частиною 2 ст. 1 Закону №889-VIII визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Серед визначених Законом №889-VIII понять в статті 2 вказано, що посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Принципи державної служби визначені статтею 4 Закону № 889-VIII, серед яких: верховенство права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; професіоналізм - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; законність - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; доброчесність - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону №889-VIII державний службовець, серед визначеного, має право на: повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; чітке визначення посадових обов`язків; належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення; просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків; оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності; захист від незаконного переслідування з боку державних органів та їх посадових осіб у разі повідомлення про факти порушення вимог цього Закону.

Державні службовці також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах (ч. 2 ст. 7 Закону №889-VIII).

Згідно ст. 9-1 Закону №889-VIII доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ст. 65 Закону № 889-VIII).

Згідно з ч.2 ст. 65 Закону №889-VIII, дисциплінарним проступком серед перелічених, є 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження), зокрема, суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (ч. 1 ст. 69 Закону №889-VIII).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення (ч. 2 ст. 69 Закону №889-VIII).

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів (ч. 3 ст. 69 Закону №889-VIII).

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах (ч. 5 ст. 69 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч. 10 ст. 69 Закону №889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11 ст. 69 Закону № 889-VIII).

Згідно ст. 71 Закону №889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 4 ст. 73 Закону №889-VIII).

Відповідно до ст. 75 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Відповідно до ст. 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За ст. 76 Закону №889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

За ст. 77 Закону №889-VIII слідує, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Право на оскарження наказу визначено ст. 78 Закону №889-VIII.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно із п. 2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Вказана процедура є обов`язковою, а вказаний у ній перелік є обов`язковим та не підлягає розширеному тлумаченню.

Пунктом 4 Порядку №1039 встановлено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець). дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Зокрема, п. 25 Порядку №1039 встановлено, що тривалість формування дисциплінарної справи не може перевищувати 20 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 30 календарних днів.

Відповідно до п. 31 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Згідно пункту 34 Порядку 1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами. які брали участь у голосуванні.

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Враховуючи вищезазначене слідує, що дисциплінарне провадження порушується відносно державного службовця в разі виявлення та перевірки вчинення останнім порушень положень Закону №889-VIII, вчинення ним діяння, прирівняного до дисциплінарного проступку, встановлення вини, ступеню та характеру вчиненого проступку, обставин проступку, характеризуючи відомостей державного службовця, зібрання усіх документів та інформації, яка може підтвердити чи спростувати відношення державного службовця до проступку.

Відповідно, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа із дотриманням положень Закону №889-VIII та Порядку №1039, яка має містити у собі повний виклад та зібрання усіх достатніх та належних доказів та інформації з метою та на виконання повноважень дисциплінарної комісії за наслідками проведення такого дисциплінарного провадження, з дотриманням прав державного службовця, відносно якого порушено дисциплінарне провадження, що закінчується пропозицією комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

В свою чергу, суб`єкти призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії, які є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, у зв`язку з чим у суб`єкта призначення має виключні повноваження на прийняття одного з двох рішень, врахувати пропозицію комісії застосувати до державного службовця дисциплінарне стягнення чи відхилити, закрити дисциплінарне провадження.

ОЦІНКА СУДУ

Спірним питанням у даній справі є встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 та вини державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом в.о. начальника Одеської митниці Колівера А. №22-дс від 15 квітня 2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 » за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1, 6, 7, 8 та останнього абзацу частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», своїх посадових обов`язків, передбачених пунктом 1 розділу 3 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, затвердженої 30.01.2024 в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним, що призвело до порушення вимог частини третьої статті 321, частини третьої статті 247, частини першої статті 87 Митного кодексу України, застосувати до головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

Так, пунктами 1, 6, 7, 8 та останнього абзацу частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу» визначено наступне:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Вказані норми є декларативними та підлягають детальному обґрунтуванню під час проведення дисциплінарного провадження у кожному конкретному випадку.

Пунктом 1 розділу 3 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, затвердженої 30.01.2024 в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним встановлено:

Здійснення контролю за дотриманням суб`єктами ЗЕД та громадянами установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України:

- здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України засобами водного, автомобільного, залізничного, повітряного, трубопровідного транспорту та лініями електропередачі, а також змішаними перевезеннями, із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, за допомогою інформаційних технологій, у тому числі у режимі спільного транзиту, застосування та використання фінансових гарантій за допомогою модулю гарантій GMS;

- здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України:

- здійснення Митного огляду товарів і транспортних засобів, що переміщуються через Митний кордон України;

- здійснення обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України у зоні діяльності від ділу;

- здійснення аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю;

-використання у процесі митного контролю технічних та спеціальних засобів, що безпечні для життя й здоров`я людей, тварин і рослин та не завдають шкоди товарам і транспортним засобам;

- здійснення митного оформлення при поміщенні товарів у режим спільного транзиту.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 112 Кодексу митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частинами третьою та п`ятою цієї статті.

Відповідно до статті 85 Кодексу реекспорт - це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 86 Кодексу митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та були поміщені у митний режим тимчасового ввезення та вивозяться за межі митної території України у тому самому стані, в якому вони були ввезені на митну територію України, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування та зберігання, а також змін, що допускаються у разі використання таких товарів у митному режимі тимчасового ввезення.

Відповідно до частини четвертої статті 86 Кодексу для поміщення товарів у митний режим реекспорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари;

2) надати митному органу документи та відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що реекспортуються;

3) у випадках, встановлених законодавством, подати митному органу дозвіл на проведення зовнішньоекономічної операції з реекспорту цих товарів.

Згідно з частинами 1-3, 7-9 статті 87 Кодексу застосування митного режиму реекспорту можливе за умови ідентифікації митним органом товарів, заявлених у цей режим, як таких, що були раніше ввезені на митну територію України.

Для товарів, що ввозяться з наміром подальшого реекспорту, засоби забезпечення ідентифікації можуть бути застосовані на момент їх ввезення на митну територію України.

Для забезпечення ідентифікації товарів, що реекспортуються, можуть застосовуватися засоби, передбачені частинами другою і третьою статті 326 цього Кодексу.

Декларування товарів у митний режим реекспорту може здійснюватися у будь-якому митному органі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Товари, що реекспортуються, можуть вивозитися за межі митної території України однією чи кількома партіями. Допускається вивезення товарів, що реекспортуються, за межі митної території України не через той митний орган, через який товари ввозилися на цю територію.

Замість митної декларації для декларування у митний режим реекспорту упаковок, контейнерів, піддонів та транспортних засобів комерційного призначення використовуються документи, що підтверджують попереднє ввезення зазначених товарів на митну територію України.

Згідно з частиною третьою статті 326 Кодексу крім засобів, визначених у частині другій цієї статті, для забезпечення ідентифікації товарів, що поміщуються у митний режим, можуть використовуватися маркування, у тому числі у вигляді мікро- або інших електронних пристроїв, або серійні номери, проставлені на товарах або їх частинах виробником, інші комерційні способи ідентифікації; експортні (імпортні) сертифікати; копії документів, на підставі яких митним органом було здійснено випуск товарів у попередній митний режим і які дають можливість однозначно ідентифікувати товари; інші подібні документи.

Відповідно до частини першої статті 73 Кодексу умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, якщо особа має намір неодноразово на одних і тих самих умовах тимчасово ввозити одні й ті самі товари на митну територію України з подальшим їх реекспортом, за заявою цієї особи митниця оформлення може надати дозвіл на неодноразове переміщення через митний кордон України цих товарів протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення.

Засвідчена митним органом в установленому порядку копія МД, оформленої при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення, із записом митного органу про дозвіл на неодноразове переміщення їх через митний кордон України є підставою для вивезення з митної території України та ввезення на митну територію України товарів, задекларованих у цій МД, протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення.

Відповідно до частини першої статті 318 Кодексу митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частиною третьою статті 321 Кодексу встановлено, що у разі вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України митний контроль розпочинається з моменту пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного оформлення та їх декларування в установленому цим Кодексом порядку.

Згідно з частиною третьою статті 247 Кодексу митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому митному органі з пред`явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Вищезазначені вимоги стосуються у тому числі товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ідентифікація яких здійснюється без накладення пломб митних органів.

Крім того, згідно з частиною першою статті 247 Кодексу, митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів митних органів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Відповідно пункту 1.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. №631 (далі Порядок) митні органи здійснюють митні формальності, передбачені Порядком, у зонах діяльності, визначених для таких митних органів, за винятком випадків, коли відповідно до частини третьої статті 247 Кодексу, митні формальності можуть виконувати посадові особи підрозділу митних компетенцій інших митниць.

Зони діяльності митних постів, як митних органів відповідно статті 547 Кодексу, визначається положеннями про митні пости.

Дисциплінарною комісією під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено наступне.

30.04.2024 як завершення митного режиму тимчасового ввезення оформлено МД типу ЕК 11 АА №24UA67U4 на товар «Плавучій засіб - морський буксир - кантовщик «Торнадо», що був у використанні...» та №24UA69U2 на товар «Плавучій засіб - морський буксир - кантовщик «Туман», що був у використанні...».

Строк тимчасового ввезення зазначених товарів до 30.04.2024 згідно наданих дозволів за заявами від 17.03.2023 №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 та №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26.

Для митного оформлення МД типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA67U4 (буксир «Торнадо») подано наступні документи:

- Інвойс №0312/1 від 03.12.2019;

- Доповнення до договору №4 від 03.03.2023;

- Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 05.04.2024 №050424-001;

- Договір бербоутного чартера №AZ/UTC/TR/04 від 01.11.2017;

- Класифікаційне свідоцтво №311-03166-20 від 07.05.2020;

- Лист місця знаходження №03-1501 від 15.01.24 про те, що буксир «Торнадо» знаходиться в порту Варна (Болгарія);

- Обмірне свідоцтво №105-1-0632-09 від 31.07.2009;

- Постанова Одеського окружного адміністративного суду №815/4718/16 від 20.10.2016;

- Заява ДП «УБК» №999/ЗЕД/7.10-28.2/26 від 17.03.2023 з відміткою митного органу про надання дозволу на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024;

- митна декларація типу ІМ 31 АА від 15.02.2017 № 500040605/2016/007281 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

Для митного оформлення МД типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UA69U2 (буксир «Туман») подано наступні документи:

- Інвойс №0312/2 від 03.12.2019;

- Доповнення до договору №4 від 03.03.2023;

- Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 05.04.2024 №050424-001;

- Договір бербоутного чартера №AZ/UTC/TM/03 від 01.11.2017;

- Класифікаційне свідоцтво № 311-03189-20 від 07.05.2020;

- Лист місця знаходження № 04-1501 від 15.01.24 про те, що буксир «Туман» знаходиться в порту Варна (Болгарія);

- Обмірне свідоцтво № 105-1-0639-09 від 31.07.2009;

- Заява №1000/ЗЕД/7.10-28.2/26 від 17.03.2023 з відміткою митного органу про

надання дозволу на продовження строку тимчасового ввезення до 30.04.2024.

- митна декларація типу ІМ 31 АА від 01.02.2017 № 500040605/2016/007280 із відмітками митного органу щодо дозволу на неодноразове переміщення на підставі пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

У поданні дисциплінарної комісії, яке стало підґрунтям для притягнення позивача до дисціплінарної відповідальності, зазначено, що до митного оформлення не надавались копії митних декларацій, за якими попередньо було продовжено строк тимчасового ввезення буксирів «Торнадо» та «Туман», а також копії документів, які свідчать про пред`явлення митному органу 05.12.2023 буксирів «Туман» та «Торнадо» у пункт пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт», зокрема генеральні декларації буксирів «Туман» та «Торнадо» з відмітками посадової особи ВМО.

Разом з цим, під час розгляду справи в судовому засіданні та у додаткових поясненнях від 09.09.2025 за вхід.№ЕС/93971/25 митниця спростувала твердження дисциплінарної комісії та зазначила, що Генеральна декларація, подана 05.12.2023, дійсно міститься в матеріалах справи та підтверджує, що відповідне судно перебувало на митній території України на вказану дату. Цей документ складений відповідно до міжнародної форми General Declaration (FAL Form 1) і засвідчує прибуття судна в порт Рені під агентським супроводом компанії CRANESHIP LLC. Таким чином, на підставі цієї декларації можна зробити висновок про факт фізичного перебування судна в Україні у грудні 2023 року.

Також відповідач стверджує, що графа 30 МД заповнена з порушеннями вимог правил заповнення графи 30 митної декларації глави 1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, а саме в графі зазначено «пункт пропуску «Усть-Дунайський морський торговельний порт», хоча фактично товар знаходиться за межами митної території України.

Разом з цим, згідно абзацу першого правил заповнення графи 30 митної декларації глави 1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. №651 (в редакції наказу Мінфіну від 29.06.2023 № 355), у графі зазначаються відомості про місце розташування товарів, у якому знаходяться (або з якого відправлятимуться) задекларовані товари.

Конструкція даної норми не є імперативною, оскільки передбачає два варіанти заповнення.

"Або" це сурядний розділовий сполучник, що вказує на чергування або заміну одного з перелічених варіантів. Це означає, що у позивача був правомірний вибір щодо зазначення відомостей про місце розташування товарів.

Правовий висновок щодо застосування сполучника «або» сформовано Верховним Судом у справі №815/1554/17.

Також дисциплінарною комісією встановлено та підтверджено у судовому засіданні, що на час виконання митних формальностей у головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Володимира Крикуна не було інформації щодо проведення заходів доведених до митних постів «Чорноморськ», «Одеса-порт», «Південний-порт» листом від 05.03.2024 №19-02/9908.

Тому інформація, яка містилась у вказаному листі не могла слугувати підставою для відмови у митному оформленні реекспорту та не могла бути навіть врахована позивачем.

Також комісія дійшла висновків, що дії головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Володимира Крикуна у зв`язку із здійсненням митного оформлення митних декларацій типу ЕК 11 АА від 30.04.2024 №24UА67U4 (буксир «Торнадо»), від 30.04.2024 №24UА69U72 (буксир «Туман») у митний режим реекспорту фактично призвели до неможливості проведення заходів у відповідності до вимог статей 345-354 Кодексу з урахуванням вимог норм підпункту 102.2.1 пункту 102.3 Податкового кодексу України стосовно дотримання ДП «УБК» вимог законодавства України з питань митної справи.

Водночас, у судовому засіданні та у відзиві на позов представник митниці наполягав на тому, що 01.11.2017 у зв`язку із укладенням нових договорів бербоут-чартеру ДП «УБК» повинно було завершити режим тимчасового ввезення по товарам, ввезеним у 2008 році та подати МД типу IM 31 АА зі сплатою митних платежів з урахуванням вимог Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 №584-VII. Зазначене є підставою для проведення контрольно-перевірочних заходів у порядку, визначеному статтями 345-354 Кодексу.

Таке твердження фактично може свідчити про те, що з 01.11.2017 року митниця протиправно продовжувала строк тимчасового ввезення за заявами ДП «УБК» та з 2017 року не провела контрольно-перевірочних заходів у порядку, визначеному статтями 345-354 Кодексу.

Проте, позивач по справі не може нести дисциплінарну відповідальність за бездіяльність митних органів протягом 2017-2024 років.

Окремо суд звертає увагу, що Постановами Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у справі №815/4718/16 та від 28.10.2016 у справі №815/4966/16 визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті декларації №500040605/2016/00042 від 08.09.2016 (буксир «ТУМАН») та №500040605/2016/00044 від 08.09.2016 (буксир «ТОРНАДО»).

Постановами суду встановлено, що всі права та обов`язки в зв`язку з передачею права використання митного режиму перейшло до ДП «УБК» з урахуванням в тому числі раніше сплачених платежів при переміщені товару через митний кордон України.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства.

Обов`язковий характер судового рішення, яке ухвалюється іменем України, підкреслює авторитет судової влади, оскільки жодне рішення інших органів не може прийматись іменем України. Вимога про ухвалення судових рішень іменем України випливає з теорії поділу влади, згідно з якою судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і, відповідно, їх виконання має бути гарантовано державою. Саме тому обов`язковість судових рішень забезпечується державою.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, обов`язковість Постанов Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у справі №815/4718/16 та від 28.10.2016 у справі №815/4966/16 забезпечується державою, зокрема, і митним органом, посадова особа якого, в даному випадку ОСОБА_1 , цілком правомірно зазначив спосіб платежу « 13» у графі 47 «Звільнення від сплати митних платежів на підставі судових рішень».

В судовому засіданні представник митниці, окрім іншого, зазначив, що за результатами документальної невиїзної перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезенні на митну територію буксира «Юпітер» Одеською митницею були прийняті податкові повідомлення-рішення на суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 2987958,94 грн. та на суму грошового зобов`язання з ввізного мита у розмірі 1358163,15 грн.

При цьому, порушення, допущені позивачем, унеможливили проведення такої перевірки щодо буксирів «ТОРНАДО» і «ТУМАН».

Водночас, суд зазначає, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/6830/25 у якій 04.09.2025 ухвалено рішення про задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №UA306 від 26.11.2024 р. на суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 2987958,94 грн. (два мільйони дев`ятсот вісімдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 94 копійки), №UA305 від 26.11.2024 р. на суму грошового зобов`язання з ввізного мита у розмірі 1358163,15 грн. (один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч сто шістдесят три гривні 15 копійок), винесених Одеською митницею ДМС України на підставі акту документальної невиїзної перевірки ДП «Універсальна буксирна компанія» №53/24/7.10-19/39537372 від 21.10.2024 р.

В обґрунтування вказаного рішення судом зазначено, що судовим рішенням у справі №815/4717/16 було встановлено, що при ввезенні буксира «Юпітер» у червні 2008 року фрахтувальником ТОВ СБК «НОВОФЛОТ» та розміщення його в митному режимі «тимчасове ввезення» за митною декларацією №500040624/8/000196 від 07.06.2008 р. останнім були сплачені усі митні платежі.

Рішення у справі №420/6830/25 станом на момент винесення рішення не набрало законної сили.

Крім викладеного, представник митниці у поясненнях від 09.09.2025 зазначив, що після укладення 01.11.2017 нових договорів бербоут-чартеру з іншим нерезидентом («AZZURILE LIMITED», Кіпр) у ДП «УБК» виник обов`язок завершити попередній цикл користування режимом тимчасового ввезення та подати нову митну декларацію із нарахуванням і сплатою митних платежів за умовами нових правовідносин. Такий обов`язок випливає із конструкції режиму тимчасового ввезення у Митному кодексі України та Додатка Е до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.): зміна іноземного судновласника/фрахтувальника не є «передачею права використання режиму резидентові», а отже не допускає «перенесення» пільг чи строків на інший договір з іншим нерезидентом. У такому випадку попередній режим підлягає завершенню, а подальше використання суден на території України належному декларуванню на нових підставах із виконанням платіжних зобов`язань.

Відповідно до позиції Відповідача, подання у 2019 році МД типу ІМ 31 ДМ на «продовження» строку тимчасового ввезення під уже нові договори фактично підмінило необхідну дію подачу нової декларації зі сплатою на формальне продовження, якого правовий режим не передбачає в умовах зміни нерезидента.

У цьому контексті визначальною, на думку представника, є графа 47 «Нарахування» митної декларації.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, графа 47 призначена для відображення кожного виду платежу (ввізне мито, ПДВ тощо), бази оподаткування, ставки, суми до сплати, а також службових кодів зокрема, коду звільнення (за наявності) і коду способу розрахунку. Коди способів розрахунків і звільнень застосовуються виключно відповідно до Класифікатора способів розрахунків та Класифікатора звільнень від сплати митних платежів (обидва затверджені наказом Мінфіну від 20.09.2012 №1011), і мають підтверджуватися належними документами (рішення суду, гарантія, документ про фактичну сплату тощо).

Тобто графа 47 це не «технічна» клітинка, а юридичне відображення платіжного обов`язку: що саме нараховано, на якій підставі заявлено звільнення або яким способом сплачено.

Представник митниці у поясненнях від 09.09.2025 зазначив, що, по-перше, декларант, заповнюючи графу 47 у 2019 2023 роках, припустився помилок по суті. По-перше, у 2019 році в графі 47 було зазначено код звільнення « 13» («звільнення на підставі судового рішення»), пославшись на постанови Одеського окружного адмінсуду від 20.10.2016, які стосувалися попередніх правовідносин із іншим нерезидентом і не поширювалися на договори від 01.11.2017 з «AZZURILE LIMITED». Тобто звільнення було заявлено без належної матеріально-правової підстави.

По-друге, під час «продовжень» у 2022 2023 роках у графі 47 використовувався код способу розрахунку « 70», що за Класифікатором означає суми, сплачені за попередньою/тимчасовою/додатковою декларацією. За відсутності фактичної сплати такі позначки в графі 47 є недостовірними відомостями щодо виконання грошового зобов`язання. Сукупно це означає: декларант не виконав головного обов`язку, який настав після укладення нових договорів у 2017 році, подати нову декларацію і сплатити належні митні платежі, натомість використав кодування графи 47 для симуляції правових підстав звільнення або попередньої сплати.

Щодо викладеного, суд зазначає про недоцільність надання оцінки правової позиції представника, діям декларанта та діям митного органу щодо продовження строку тимчасового ввезення з 2017 року без будь-яких зауважень, за зазначених обставин, оскільки з огляду на предмет спірних правовідносин у даній справі, такі обставини не входять до предмета доказування та лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Покладання тягаря відповідальності на позивача за можливі порушення митного органу протягом 2017-2024 років суд вважає таким, що суперечить принципам адміністративного судочинства, таким як, обґрунтованість, безсторонність (неупередженість), пропорційність (дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 8 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України належна поза розумним сумнівом вмотивованість офіційного письмового документу владного суб`єкта є гарантією особи на доступ до суду. Незабезпечення владним суб`єктом цієї вимоги призводить до однозначної та очевидної протиправності управлінського діяння у зв`язку з дефектом у юридичній визначеності.

Такий правовий висновок сформовано ВС КАС у постанові від 25.03.2021 року по справі №520/4577/19, у постанові від 09.12.2020 року по справі №824/1276/18-а.

Інші доводи представників сторін, які беруть участь у розгляді справи, не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Одеської митниці Колівера А. №22-дс від 15 квітня 2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 ».

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Одеська митниця (адреса: 65078, м. Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, , електронна пошта: )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА