Справа № 240/22195/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22195/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

18 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та сксування податкові повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Іноземне підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД" (далі ІП "Євроголд Індестріз ЛТД") звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі ГУ ДПС у Житомирській області) у якому просило:

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.10.2024 №02 в частині 19055 грн. та №02 в частині 4 792,34 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 позов задоволено:

-визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 11.10.2024 №02 в частині 19055 грн. та від 11.10.2024 №02 в частині 4 792,34 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області, підставі підпункту 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 та пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні липень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.08.2024 № (далі - Декларація), уточнюючий розрахунок від 30.08.2024 №, від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (акт від 26.09.2024 №19750/06-30-07-02/32265502).

Проведеною перевіркою встановлено порушення пп."б" пп.185.1 ст.185, пп."в" пп.186.3 ст.186, пп."б" п.198.5, п.198.6 ст.198, п.199.1 ст.199 п.201.1, п.201.10 ст.201 розділу II Податкового кодексу України.

За наслідками проведеної перевірки, контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:

- від 11.10.2024 №02, яким зменшено від`ємне значення по ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 21 534 грн.;

- від 11.10.2024 №02, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 4 886,54 грн.

Частково не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено права контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, що однією з підстав проведення документальної позапланової перевірки є неподання платником в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.

За приписами пп. 78.1.15 п. 78.1 ст. 78 ПК України підставою для проведення документальної позапланової перевірки є неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу.

У підпункті 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України зазначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За змістом п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація)-документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

За приписами статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Як вбачається із Акту перевірки, позивачем в Декларації з податку на додану вартість за рядком 5 "Операції, що не є об`єктом оподаткування" задекларовано обсяги реалізації лому чорних та кольорових металів за липень 2024 року в сумі - 449 778 грн. Частка використання звільнених операцій від сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій становила: за липень 2024 року - 0,34%.

Відповідно до аналізу рахунку 201 за липень 2024 року підприємством списано на виробництво продукції бухгалтерським проведенням Дт 801 Кт 201 сировини з металу (лист 2,5x1250, лист рулонний 0,45 мм, 0,6 мм (DС04); 0,6 мм (DСО1), 0,7 мм; 0,7 мм (3ПС), 0,8 мм, 0,91 мм, 1,2 мм, метал 0,5 мм, метал 1 мм, метал 2,1 мм, проволока; за липень 2024 року на загальну суму 23 777 986,62 грн.;. змащувальної охолоджувальної рідини на 81 969,20 грн.

Також перевіркою встановлено списання на виробництво продукції бухгалтерським проведенням Дт 801 Кт 203, 207 витрати дільниці розкрою витратних матеріалів та запчастин за липень 2024 року на суму 1 384,81 грн. та Дт 80 Кт 631 використаної електроенергії та природного газу на суму - 64 884,06 грн.

На підставі вищенаведеного та із посиланням на пункт 198.5 статті 198, пункт 199.1 статті 199 ПК України, відповідач дійшов висновку, що підприємству необхідно було нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування та скласти не пізніше останнього дня звітного періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в ЄРПН на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в неоподатковуваних операціях, а саме: за липень 2024 року - 16 270 грн.

В той же час, як вірно зауважено судом першої інстанції, визначальною умовою для такого нарахування має бути доведення факту часткового використання металу, змащувальної охолоджувальної рідини, витратних матеріалів, запчастин, електроенергії та природного газу для виробництва саме брухту чорних металів, а не факт наявності операцій із його продажу, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про помилковість висновків контролюючого органу про часткове використання металу, змащувальної охолоджувальної рідини, витратних матеріалів, запчастин, електроенергії та природного газу в звільнених від оподаткування операціях з огляду на їх використання у повному обсязі для виробництва готової продукції, яка не звільняється від оподаткування податком на додану вартість, а навпаки, оподатковується за ставками 20% чи 0%.

Як встановлено з матеріалів справи, основною сировиною для виробництва позивачем готової продукції являється метал листовий або метал рулонний, під час використання якого у процесі виробництва утворюються відходи у вигляді брухту чорних металів.

Пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції на дату здійснення спірних операцій) визначено, що тимчасово до 1 січня 2027 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно із п.199.1 ст.199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду І зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Таким чином, зі змісту п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України випливає, що розподілу підлягають лише ті суми податкового кредиту, що сформовані при придбанні/виготовленні товарів/послуг/необоротних активів, які одночасно використовуються як у звільнених, так і у оподатковуваних операціях; не підлягає розподілу за правилами цієї норми податковий кредит за придбаними товарами/послугами/необоротними активами, які використанні для виробництва готової продукції, оподатковуваної за ставками 20% чи 0% при її продажах.

Так, аналізом рахунків 201 та 231, також відомістю "Обороти рахунку 201" за липень 2024 року підтверджується, що підприємством було списано на виробництво продукції бухгалтерським проведенням Дт 801 Кт 201 сировини з металу на загальну суму 23 777 986,62 грн.; змащувальної охолоджувальної рідини на суму 81 969,20 грн.

В свою чергу, з аналізу рахунків 801 та 231 за липень 2024 року слідує, що підприємством на виробництво продукції бухгалтерським проведенням Дт 801 Кт 203, 207 було списано на виробництво продукції вартість використаної електроенергії та природного газу на суму - 64 884,06 грн.

Даними відомості "Обороти рахунку 25" за липень 2024 року підтверджується, що вартість використаного металу, змащувальної охолоджувальної рідини, витратних матеріалів, запчастин, електроенергії та природного газу у повному обсязі віднесено до собівартості виготовлених напівфабрикатів (рахунок 25) бухгалтерській проведенням Д-т25 - К-т231. У відомості наведені назви виготовлених напівфабрикатів - заготовки різних типорозмірів, сітки, ступеньки, труби, штрипси різних типорозмірів.

Серед найменувань виготовлених напівфабрикатів відсутня продукція із назвою "брухт чорних металів, що є доказом використання металу, змащувальної охолоджувальної рідини, витратних матеріалів, запчастин, електроенергії та природного газу виключно для виробництва готової продукції, виробництво якої було передбачене виробничими планами.

До мети господарської діяльності підприємства не відноситься виробництво "брухту чорних металів, металобрухт є відходом, що утворюється при виробництві готової продукції.

Металобрухт не планувався у виробництві, на нього не відносилась ні частина первісної вартості металу, змащувальної охолоджувальної рідини, витратних матеріалів, запчастин, ні частина спожитої електроенергії та природного газу.

За таких обставин, є обгрунтованими твердження позивача, що у розумінні ст.199 Податкового кодексу України метал, змащувальна охолоджувальна рідина, витратних матеріалів, запчастини, електроенергія та природний газ використовується виключно в оподатковуваних операціях.

Крім того, відповідачем в акті перевірки та у відзиві вказується, що позивачем в порушення вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання сумі 2 784,68 грн. на отримані від нерезидента фірми Shanghai Orient Intertek Testing Services Company послуг з інжинірингу.

Визначаючись щодо доводів відповідача в цій частині, колегія суддів вказує на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що між Shanghai Orient Intertek Testing Services Company (Китай, виконавець) та ІП "Євроголд Індестріз Лтд" (Україна, замовник) був укладений контракт від 12.12.2018 №277/18.

Відповідно до п.1.1 Контракту Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуг з проведення передвідвантажувальної Інспекції якості електроподовжувачів на заводі в Китаї.

Пунктом 1.2 Контракту встановлено, що Послуги вважаються наданими після підписання акту про виконання послуг по цьому Контракту Замовником.

Фактичне надання послуг згідно контракту від 12.12.2018 №277/18 підтверджується актом виконаних робіт від 30.07.2024 та звітом СNIR24078Н10317 від 25.07.2024.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 ПК України інжиніринг- надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об`єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов`язаних із такими послугами (роботами).

Виходячи зі змісту підпункту 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, до інжинірингових послуг можуть бути віднесені лише:

- в галузі будівництва: надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів;

- стосовно об`єктів техніки і технології: розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання таких об`єктів;

- під час здійснення монтажних та пусконалагоджувальних робіт - надання консультацій та авторський нагляд.

Згідно пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з, зокрема, а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У п. 186.3 ст. 186 ПК України закріплено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або-у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать, серед іншого, консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп`ютерних систем.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що надані за контрактом від 12.12.2018 №277/18 послуги не можуть бути віднесені до інжинірингових, оскільки вони не відповідають визначенню поняття інжиніринг, врегульованому підпунктом 14.1.85 пункт 14.1 статті 14 ПКУ, зокрема, на них не можуть бути поширені норми підпункту "в" пункту 186.3 статті 186 ПКУ; вказані послуги відносяться до послуг з проведення передвідвантажувальної Інспекції якості електроподовжувачів поза межами митної території України.

З огляду на наведене, податкове повідомлення-рішення про завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2024 року підлягає скасуванню в частині 19055 грн.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2024 №02 в частині 4 792,34 грн., слід вказати на таке.

Зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення слідує, що штрафні санкції застосовані згідно п.1201.2 ст.1201 ПКУ, зокрема, у таких розмірах:

3400 грн. (5% обсягу постачання, але не більше 3400 грн.) за нескладання зведеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях, на обсяг продажу в сумі 81 349,10 грн. та суму податкового зобов`язання з ПДВ - 16 269,82 грн.

1392,34 грн. (50% суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість через не складення та нереєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента, місце постачання яких розташоване на митній території України, на загальну суму 13 923,41 грн., в тому числі ПДВ - 2784,68 грн.

Оскільки в рамках розгляду даної справи, судом спростовано використання придбаного металу, змащувальної охолоджувальної рідини, витратних матеріалів, запчастин, електроенергії та природного газу в неоподатковуваних операціях та надання послуг з інжинірингу від нерезидента фірми Shanghai Orient Intertek Testing Services Company, то є відсутніми правові підстави для застосування штрафів на підставі пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення-рішення від 11.10.2024 №02 в частині 4 792,34 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Матохнюк Д.Б.