Справа № 335/8708/25
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8708/25 2-а/335/158/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника Мухіна Антона Анатолійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мухін А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач або ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковником ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результати чого винесено постанову № 592 від 05.06.2025, за фактом порушення, на думку відповідача, позивачем п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф в сумі 25 500 грн.

27.08.2025 року ОСОБА_3 із застосунку «Дія» дізнався про наявність виконавчого провадження № АСВП: 78568174 в Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо наявного штрафу, який утворився внаслідок винесення постанови від 05.06.2025 № 592 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як слідує зі змісту постанови № 592, в обґрунтування прийнятого рішення відповідачем вказано наступне.

25.05.2025 об 11-10 годині у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 25.05.2025 року. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2025 № 355, в якому сповіщено ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи, а саме 30.05.2025 року о 08-00 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вказав, що військово-обліковий документ забув вдома. На розгляді справи ОСОБА_3 заявив клопотання про перенесення розгляду справи на 05.06.2025. На розгляд справи 05.06.2025 ОСОБА_3 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується його особистою заявою від 30.05.2025. В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військово-облікового документу від 25.05.2025. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 порушив вимоги п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте, з вказаною постановою ОСОБА_3 не згодний, вважає її не законною.

Так, ОСОБА_3 перебував до 25.05.2025 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації та фактичного проживання.

25.05.2025 приблизно об 11-10 годині у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було зупинено представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 для перевірки військово-облікових документів. На їхню вимогу він надав військово-обліковий документ, який вони одразу навмисно порвали та викинули, після чого ОСОБА_3 було направлено в той же день на проходження ВЛК.

Таким чином, 26.05.2025 ОСОБА_3 було видано ІНФОРМАЦІЯ_2 новий військовий квиток серії НОМЕР_1 , визнано придатним до військової служби (п. 13 стр. 6 військового квитка), знято з військового обліку військовозобов`язаних та направлено до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби.

Але, по-перше, ОСОБА_3 не було повідомлено представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про складання відносно нього матеріалів адміністративної справи за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з нібито відсутністю у нього 25.05.2025 під час перевірки в наявності військово-облікових документів, які в дійсності були в наявності, але представники ІНФОРМАЦІЯ_3 їх навмисно знищили. По-друге, згідно постанови № 592, розгляд справи було призначено на 30.05.2025, тобто на дату, в яку ОСОБА_3 ніяк не міг бути присутній, так як його з 26.05.2025 було знято з військового обліку військовозобов`язаних та направлено до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби, про що достеменно було відомо посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2025 № 355 та винесенні оскаржуваної постанови № 592. По-третє, ОСОБА_3 ніяким чином не міг заявити клопотання про перенесення розгляду справи з 30.05.2025 на 05.06.2025, як зазначено в постанові № 592 від 05.06.2025, так як в цей час він вже проходив військове навчання, в період з 26.05.2025 по 06.06.2025 весь час був під супроводом конвоя ТЦК, а тому це клопотання є навмисно підробним посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при перевірці військово-облікових документів 25.05.2025 він надав на вимогу представників ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-обліковий документ, який останні одразу навмисно порвали та викинули, та направили ОСОБА_3 в той же день на проходження ВЛК, після чого 26.05.2025 йому було видано ІНФОРМАЦІЯ_2 новий військовий квиток серії НОМЕР_1 , визнано придатним до військової служби (п. 13 стр. 6 військового квитка), знято з військового обліку військовозобов`язаних та направлено до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби. Про складання матеріалів про адміністративне правопорушення за фактом, нібито, відсутності 25.05.2025 у ОСОБА_3 військово-облікового документа представники ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляли, ніяких документів за постановою № 592 від 05.06.2025 за справою про адміністративне правопорушення позивач не підписував та не подавав.

Звертає увагу суду, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності № 592 від 05.06.2025 не містить підпису ОСОБА_3 , скоріш за все так як і Протокол про адміністративне правопорушення № 355 від 25.05.2025 не може містити підпису ОСОБА_3 , оскільки він не знав про наявність відносно нього справи про адміністративне правопорушення і був відсутній на розгляді справи, ніякі клопотання про перенесення розгляду справи ОСОБА_3 не подавав.

За результатом складеного протоколу про адміністративне правопорушення № 355 від 25.05.2025 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 592 від 05.06.2025, на якій відсутні підписи ОСОБА_3 , оскільки останній взагалі був відсутній на розгляді даного питання.

ОСОБА_3 до сьогодні так і не отримав від ІНФОРМАЦІЯ_3 копії постанови будь-яким законним способом, в тому числі поштою.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 05.06.2025 року № 592 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 гривень і закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.09.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду, позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує. Вимоги позивача вважають безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

25.05.2025 об 11 год. 10 хв. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 25.05.2025.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2025 № 355 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 30.05.2025 о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що військово-обліковий документ забув вдома.

На розгляді справи ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення розгляду справи на 05.06.2025.

На розгляд справи 05.06.2025 ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується його особистою заявою від 30.05.2025.

В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військово-облікового документу від 25.05.2025.

Розглянув матеріали справи, встановлено, що своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні діє особливий період.

З зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період. Диспозиція вказаної норми є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII.

За визначенням абзацу 5 частини першої статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 у № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закону № 3543, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Отже, за змістом частини шостої статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

Частиною десятою статті 1 Закону № 3543 (в редакції, чинній до внесення змін Законом № 3633-IX від 11 квітня 2024 року) було передбачено, що до військово-облікових документів належать: посвідчення призовника, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16.05.2024 № 559 затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

Пунктом 2 цієї постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 2 Порядку № 559 встановлено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

Відповідно до абзацу другого пункту 82 та пункту 9 Порядку № 559 формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Посилаючись на вказане просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відносно твердження позивача, що він з 26.05.2025 вже проходив військове навчання та не міг заявити клопотання про перенесення розгляду справи з 30.05.2025 на 05.06.2025, зазначають, що вказане твердження спростовується заявою позивача, яку він особисто написав, про перенесення розгляду справи на 08.00 год. 05.06.2025, яка ним написана та підписана.

Також ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 45 від 06.06.2025, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_2 - 06.06.2025.

Підтвердженням того, що його прийнято військовою частиною НОМЕР_2 , є відмітка в/ч НОМЕР_2 у Поіменному списку від 06.06.2025 № 2472.

Щодо повноважень начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

До функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 26.12.2023, прямо відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 235 КУпАП і накладати адміністративні стягнення.

Постанову № 592 від 05.06.2025 було направлено засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом № 449, за відомою адресою - АДРЕСА_3 . Вказане поштове відправлено повернулося, з відміткою Укрпошти - повертається за закінченням терміну зберігання. Тобто, позивач її навмисне не отримав у поштовому відділенні.

Таким чином, вважають, що постанова № 592 від 05.06.2025 винесено з додержанням вимог чинного законодавства України, тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Крім того, на виконання ухвали суду від 09.09.2025 року відповідачем надані копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 592.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з частиною 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, що охоплюється дією особливого періоду.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Отже, за змістом частини шостої статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

Частиною десятою статті 1 Закону № 3543 (в редакції, чинній до внесення змін Законом № 3633-IX від 11 квітня 2024 року) було передбачено, що до військово-облікових документів належать: посвідчення призовника, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16 травня 2024 року № 559 затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

Пунктом 2 цієї постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 2 Порядку № 559 встановлено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

Відповідно до абзацу другого пункту 82 та пункту 9 Порядку № 559 формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних. Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 № 592 від 05.06.2025 постановлено притягнути громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 25500 грн.

В постанові зазначено, що 25.05.2025 року об 11 год. 10 хв. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 25.05.2025 року.

Розглянув матеріали справи, встановлено, що своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні діє особливий період.

З зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу У країни про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2025 № 355, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 30.05.2025 о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно вказав, що військово- обліковий документ забув вдома.

В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військово-облікового документу від 25.05.2025 року.

30.05.2025 ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення розгляду справи на 05.06.2025 року на 08-00 год., в зв`язку з необхідністю надання ним додаткових документів, про що свідчить заява ОСОБА_1 наявна в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 30.05.2025 року вручена пам`ятка про роз`яснення його прав у справі про адміністративне правопорушення.

На розгляд справи 05.06.2025 року ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, що підтверджується його особистою заявою від 30.05.2025 року.

Станом на час винесення постанови заяв, клопотань щодо переносу розгляду справи на іншу дату, залучення адвоката від ОСОБА_1 не надходило.

Про наявність поважної причини неприбуття за викликом ОСОБА_1 не повідомив.

Отже, відповідачем забезпечено право позивачу бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відсутності правопорушника справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 оповіщений своєчасно про місце, дату та час розгляду справи та від нього не надійшло ніяких клопотань справу було розглянуто по суті.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про дату розгляду справи та міг скористатися правом прийняття участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, надавати докази та пояснення. Однак, своїм правом не скористався.

Також з матеріалів доданих до відзиву відповідачем слідує, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 45 від 06.06.2025, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_2 - 06.06.2025, тому твердження позивача про неможливість бути присутнім під час розгляду справи з 30.05.2025 на 05.06.2025 є безпідставними. Підтвердженням того, що ОСОБА_1 прийнято військовою частиною НОМЕР_2 , є відмітка в/ч НОМЕР_2 у Поіменному списку від 06.06.2025 № 2472.

Судом встановлено, що відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час розгляду даної справи позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не свідчать про протиправність винесеної постанови, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу у межах санкції цієї статті.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення справи, виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 159, 229, 241-246, 255, 268, 269, 286, 288, 293, 294, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в особі представника Мухіна Антона Анатолійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено 19.09.2025 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 .

Представник позивача - адвокат Мухін Антон Анатолійович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_8 , тел. НОМЕР_4 , адреса НОМЕР_5 , м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 145-В, оф. 20.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_10 , тел. НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_5 ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Суддя: Ю.В.Геєць