Справа № 160/19805/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, в якій позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач переїхала до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з 16.04.2022 року. Як внутрішньо переміщена особа, позивач з 01.03.2024 року по 31.01.2025 року отримувала допомогу, однак виплати були припинені та надано повідомлення № 7 (ВПО) від 29.01.2025 року про припинення допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб та повернення надмірно нарахованих коштів, відповідно до якого ОСОБА_1 26.03.2024 здійснено купівлю безготівкової та/або готівкової іноземної валюти на суму, що перевищує 100 тисяч гривень. Внаслідок цього виникли надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб у сумі 77 000,00 гривень за період з 01.03.2024 року по 31.01.2025 року. У зв`язку з чим припиняється виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб, починаючи з 01.02.2025 року. Крім того, ОСОБА_1 зобов`язана повернути надміру виплачену суму допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб в розмірі 77 000,00 гривень до 20.12.2025 року на рахунок управління. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що в ході перевірки особових справ по нарахуванню допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно наданих рекомендацій по верифікації, було виявлено невідповідності, які впливають на цільове використання бюджетних коштів. Під час опрацювання рекомендацій було виявлено, що позивач 26.03.2024 здійснила купівлю безготівкової та/або готівкової іноземної валюти на суму, що перевищує 100 тис. грн. Згідно пп.4 п.7 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеним особам, якщо під час її отримання здійснено купівлю іноземної валюти, що перевищує 100 тис. грн. Позивач ознайомлений з вищевказаним пунктом Порядку. Внаслідок цього виникли надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб у сумі 77 000,00 за період з 01 березня 2024 по 31 січня.2025 року. Тому, не залежно від обставин управління діяло лише в межах своєї компетенції відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 зі змінами.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що здійснення іноземної валюти здійснювалося для закупівлі ліків пораненому чоловіку ОСОБА_2 , який отримав поранення під час бойового чергування в військовій частині НОМЕР_1 НГУ, яке пов`язане з захистом Батьківщини. Так, ПКМУ від 20.03.2022 № 332 передбачено, що крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних (у тому числі реабілітаційних, протезування) соціальних та/або освітніх послуг, тобто при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не прийнято до уваги, що переведення коштів в валюту є можливим, для придбання при оплаті медичних послуг, в даному випадку коштів, для пораненого чоловіка - ОСОБА_2 . З зазначеного, можна зробити висновок, що дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради є такими, що протирічать положенням ПКМУ від 20.03.2022 № 332.
Від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Повідомлення №7 (ВПО) про припинення допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб та повернення надміру нарахованих коштів від 29.01.2025р., ОСОБА_1 повідомлено, що в ході перевірки особових справ по нарахуванню допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно наданих рекомендацій по верифікації, було виявлено невідповідності, які впливають на цільове використання бюджетних коштів. Під час опрацювання рекомендацій було виявлено, що позивач 26.03.2024 здійснила купівлю безготівкової та/або готівкової іноземної валюти на суму, що перевищує 100 тис. грн.
Згідно пп.4 п.7 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 зі змінами та доповненнями, допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеним особам, якщо під час її отримання здійснено купівлю іноземної валюти, що перевищує 100 тис. грн.
Внаслідок цього виникли надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб у сумі 77 000,00 за період з 01 березня 2024 по 31 січня 2025 року.
Виплата допомоги припиняється з 01.02.2025 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII (далі Закон №1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.
Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (частина друга статті Закону № 1706-VII).
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина перша та друга статті 4 Закону №1706-VII).
Частиною першою статті 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
За змістом статті 2 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
При цьому, згідно з частинами другою та третьою статті 7 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
За приписами частини першої статті 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.
Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою КМУ від 20.03.2022 №322 (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку № 332 передбачено, що цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).
Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
Допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням, починаючи з 1 серпня 2023 р., якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: внутрішньо переміщеною особою, яка звертається за допомогою на проживання або є отримувачем допомоги, здійснила операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти (крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних (у тому числі реабілітаційних, протезування) соціальних та/або освітніх послуг), а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень (пп. 4 п. 7 Порядку).
Згідно з пп.4 п.2 Постанови КМУ від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» з 1 вересня 2023 р. виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, якщо за результатами верифікації встановлено, що внутрішньо переміщена особа здійснила операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти (крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних (у тому числі реабілітаційних, протезування) соціальних та/або освітніх послуг), а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.
Згідно оскаржуваного повідомлення №7, відповідачем було виявлено, що позивач 26.03.2024 здійснила купівлю безготівкової та/або готівкової іноземної валюти на суму, що перевищує 100 тис. грн.
Зазначене позивачем не заперечується. Як зазначено позивачем у позовній заяві, здійснення придбання іноземної валюти здійснювалося для закупівлі ліків пораненому чоловіку ОСОБА_2 , який отримав поранення під час бойового чергування в військовій частині НОМЕР_1 НГУ, яке пов`язане з захистом Батьківщини.
З приводу цього суд зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що згідно довідки №4279/с Медичної (військово-лікарська) комісії ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву та Київської області", солдат ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 25.09.2024 отримав вибухову травму. Поранення, травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4664/2475, ОСОБА_2 , перебував у стаціонарі з 26.09.2024 по 07.10.2024. Діагноз ВП 25.09.2024.
Згідно Виписки №24/049009 із медичної карти стаціонарного хворого від 08.11.2024 ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 15.10.2024 по 08.11.2024. Основне захворювання: посткомоційний синдром. Стан після ВТ 25.09.2024 акубаротравми без порушення цілісності барабанних перетинок.
Відтак, з огляду на зазначене, чоловік позивачки отримав травму пов`язану із захистом Батьківщини 25.09.2024р. у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 26.09.2024 по 07.10.2024. та з 15.10.2024 по 08.11.2024.
Проте, як зазначено відповідачем та не спростовано позивачем, купівля безготівкової та/або готівкової іноземної валюти на суму, що перевищує 100 тис. грн. здійснена 26.03.2024, тобто за 6 місяців до отримання ОСОБА_2 травми (поранення) та перебуванні на лікуванні з 26.09.2024 по 07.10.2024. та з 15.10.2024 по 08.11.2024.
Зазначене повністю спростовує твердження позивачки, що придбання іноземної валюти здійснювалося для закупівлі ліків пораненому чоловіку ОСОБА_2 , який отримав поранення під час бойового чергування в військовій частині НОМЕР_1 НГУ, яке пов`язане з захистом Батьківщини.
Документів на підтвердження придбання ліків, проходження лікування або отримання медичних послуг у спірний період (березень 2024 року), матеріали справи не містять.
Відповідно до пп. 4 п. 7 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №322, допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням, починаючи з 1 серпня 2023 року, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: внутрішньо переміщеною особою, яка звертається за допомогою на проживання або є отримувачем допомоги, здійснила операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти (крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних (у тому числі реабілітаційних, протезування) соціальних та/або освітніх послуг), а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.
Таким чином відповідачем правомірно прийнято рішення про припинення виплати допомоги на проживання ВПО.
Відповідно до п.29 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №322 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Таким чином, відповідачем правомірно прийнято рішення про припинення допомоги на проживання ВПО та відшкодування надміру виплачених коштів, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова