Справа № 209/4777/25
Суддя: Левицька Н. В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4777/25
Провадження № 2-а/209/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Левицької Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Погрібної О.В.,

позивач: не з`явився,

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та суть справи.

30 червня 2025 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Дніпровського районного суду міста Камянського з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1834 від 19.06.2025 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після проходження 16 червня 2025 року ОСОБА_1 військово-лікарської комісії - 19.06.2025 року він особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 для отримання оновленого військово облікового документу, однак в цей же день відносно нього в приміщенні установи було складено протокол № 2223 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, із зазначенням суті правопорушення «19.06.2025 року не уточнив вчасно облікових даних». Позивач вказує, що з викладеними у протоколі обставинами не погодився, зазначивши в протоколі свої особисті пояснення: «Дані оновлено вчасно в Резерв+, ВЛК пройдено вчасно, порушень військового обліку не допускав, з протоколом не згоден». Разом з цим, в обґрунтування протоколу № 2223 від 19.06.2025 року працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 в усній формі зазначено, що порушення Правил військового обліку з боку полягає в тому, що він з 2016 року не являвся до військкомату та не оновлював свої дані у зв`язку з чим його оголосили в розшук. Далі в юридичному відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 пояснили, що матеріали розшуку та протокол будуть передані на розгляд керівництву та з понеділка 23 червня 2025 року ОСОБА_1 може дізнатися про результати рішення керівника. При цьому, ознайомлення з матеріалами доданими до протоколу заборонено, будь-яких пояснень чи доказів не прийнято, про дату розгляду справи не повідомлено. В подальшому, 24 червня 2025 року позивачу стало відомо, що 19 червня 2025 року без його особистої участі та пояснень, без документів та його письмових доказів, постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_3 № 1834 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і рекомендовано сплатити штраф зі скидкою 50% у 10-денний термін в сумі 8500 грн. та вручено копію постанови № 1834 про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень на користь держави.

Окрім цього, у постанові №1834 зазначено, що « ОСОБА_1 протягом тривалого часу не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії та був поданий у розшук по причинам не уточнення вчасно облікових даних, у т.ч. за невчасне неперепроходження ВЛК як обмежено-придатний, чим порушив правила військового обліку на підставі ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та постанову КМУ № 560 від 16.05.2024 року (зі змінами в особливий період)», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки з 20.10.2016 року після проходження чергового ВЛК, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , якими був визнаний «не придатний до військової служби у воєнний час», що підтверджується відповідними записами у військовому квитку, де також не встановлена дата повторного огляду, законодавчу відсутність такої необхідності. Вважає, що з цих підстав з 2016 року ОСОБА_1 не був обмежено-придатним і не мав такого статусу останні 9 років, при цьому статус обмежено-придатний скасовано в Україні у 2024 році, отже ОСОБА_1 маючи статус непридатного у військовий час не порушував Закон як обмежено-придатний, а тому не мав будь-яких порушень перелічених в оскаржуваній постанові №1834 від 19.06.2025 року. Також, жодних спростувань чи доказів з даного приводу відповідачем по справі в оскаржуваній постанові №1834 від 19.06.2025 року не надано та не доведено, у той час як Військовий квиток серії НОМЕР_1 був зданий 19.06.2025 року та по теперішній час знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також позивач звертає увагу суду на те, що з 19.05.2024 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку і одночасно введено норму ч.2 ст. 210 КУпАП. 15 липня 2024 року ОСОБА_1 зазначена вище вимога Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де встановлено 60-денний строк, виконана, оскільки через додаток «Резерв+» він вчасно оновив свої облікові дані, де зазначив свою електронну пошту, номер телефону, адресу свого місця реєстрації та проживання, що підтверджується військово-обліковим документом в «Резерв+» № 7 («Дані оновлено вчасно»). З 15.07.2024 року по теперішній час повісток, повідомлень, сповіщень, листів чи інших вимог щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 жодного разу не отримував та такі йому не направлялись поштовими або електронними засобами зв`язку.

03 червня 2025 року ОСОБА_1 побачивши свій розшук в застосунку «Резерв +», в цей же день 03.06.2025 року отримав направлення на проходження ВЛК, яку у встановлений законом 14-денний термін, через необхідність збору медичних документів та проходження нових медичних досліджень (Рентген та КТ грудного відділу хребта), вчасно пройшов ВЛК 16.06.2025 року, отримавши відповідний висновок ВЛК, який було вчасно направлено медичним закладом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також 19.06.2025 року вчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім цього, як на підставу обґрунтованості своїх доводів щодо підстав скасування оскаржуваної постанови позивач зазначає, що не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП з 2016 року, оскільки норма ч.3 ст. 210 КУпАП, введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що позивачем було виконано 15.07.2024 року через додаток «Резерв+».

Також звернув увагу суду на те, що у оскаржуваній постанові №1834 не зазначено ні дати, ні події, ні конкретного пункту чи частини статті, порядку, правил, тощо які було б ним порушено, ні складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 піддано такому суворому стягненню як 17000 грн штрафу. У той час як, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, бо закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

05 серпня 2025 року позивачем ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав уточнені позовні вимоги до адміністративного позову про скасування постанови №1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до яких просив суд:

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 за № 1834 від 19.06.2025 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) - оформити та подати висновок про повернення з Головного Управління Казначейства у Дніпропетровській області () ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , р/р (IBAN) в АТ «ПриватБанк» НОМЕР_4 , сплаченого адміністративного штрафу в розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень за постановою № 1834 від 19.06.2025 року, сплаченого ОСОБА_1 згідно квитанції АТ «ПриватБанк» від 27.06.2025 року № 0.0..1 на суму 8500,00 гривень на рахунок Головного Управління Казначейства у Дніпропетровській області (, код бюджетної класифікації 21081100).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

Щодо частини збільшених позовних вимог, позивач на їх обґрунтування зазначив, що за пропозицією юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виключення підстав для затримання та зняття його з розшуку в додатку «Резерв+», 27 червня 2025 року ОСОБА_1 було сплачено на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму грошових коштів в розмірі 8500 гривень (50% від суми штрафу) за постановою № 1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення . Однак, після сплати 50% штрафу позивач не був виключений з Розшуку в Резерв+ та після його мобілізації 01.07.2025р.-03.07.2025р. сплачена сума за постановою № 1834 від 19.06.2025 року в розмірі 8500 грн. до теперішнього часу не повернута ОСОБА_1 та повертати її ІНФОРМАЦІЯ_2 без рішення суду не має дозволу від вищого керівництва.

Позивач покликається на ч. 1 ст. 296 КУпАП, згідно якої скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість. Відповідно до положень ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Позивач вважає, що повернення коштів сплачених позивачем на виконання штрафу має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій».

Відтак, враховуючи викладене, а також враховуючи той факт, що повернення таких коштів здійснюється управлінням держказначейства на підставі висновку органу, який застосував адміністративне стягнення, позивач просить суд у випадку задоволення позовних вимог, зобов`язати відповідача оформити та подати висновок про повернення сплаченого адміністративного штрафу в розмірі 8500,00 гривень за постановою № 1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення , сплаченого ОСОБА_1 на рахунок до Головного управління Казначейства у Дніпропетровській області.

Процесуальний рух справи; доводи відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025, головуючим суддею з розгляду справи №209/4777/25 визначено суддю Лобарчук О.О..

Ухвалою судді від 01.07.2025 року заявлений головуючою по справі суддею Лобарчук Оленою Олександрівною самовідвід задоволено. Матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення передано в канцелярію Дніпровського районного суду міста Кам`янського для проведення перерозподілу відповідно до ст. 33 КАС України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025, головуючим суддею з розгляду справи №209/4777/25 визначено суддю Левицьку Н.В..

Ухвалою суду від 02 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення недоліків.

14.07.2025 позивачем ОСОБА_1 на адресу суду через підсистему «Елетронний суд» скеровано заяву про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 02.07.2025.

Ухвалою суду від 22 липня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Слухання справи по суті призначено на 05 серпня 2025 року.

31.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 подано відзив на позовну заяву, у якому зокрема зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника. військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Також беручи до уваги, що відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, обов`язок з оновлення облікових даних є персональною відповідальністю військовозобов`язаного. Відтак відповідач звертає увагу, що уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Відповідач також зазначає, що позивач з 2003 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2003 року по червень 2025 року позивач не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних та проходження ВЛК. Згідно даних автоматизованої інформаційно телекомунікаційній системі «Оберіг» (далі також AITC) звірку облікових даних позивач зробив 15.07.2024 року через Додаток «Резерв+». Відтак, зважаючи на те, що позивач з 2003 року не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК та уточнення облікових даних, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП, що підтверджує наявність винної поведінки особи. При цьому звертає увагу суду на те, що позивач, після винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП, 27.06.2025 року добровільно сплатив штраф, що підтверджується квитанцією про сплату штрафу № від 27.06.2025 року, тим самим визнавши свою провину.

Також відповідач зазначає про те, що протокол №2223/1834 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 року складено відповідно до норм ст.256 КУпАП. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з ним та повідомлений про дату розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис. Щодо складення постанови про адміністративне правопорушення №1834 від 19 червня 2025 року вказує, що позивачу було роз`яснено, що він повинен в 15-ти денний термін сплатити штраф або оскаржити постанову про накладання штрафу у суді. У разі не сплати штрафу у вказаний термін, постанова буде направлена до ДВС для примусового стягнення штрафу.

Окрім цього відповідач також вказав про те, що на теперішній час гр. ОСОБА_1 наказом №669 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.07.2025 року призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

05 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 08.08.2025.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 08.08.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 про уточнених (збільшених) позовних вимог. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали. Розгляд справи по суті відкладено на 09 вересня 2025 року.

09.09.2025 у зв`язку із перебуванням судді на листку непрацездатності, розгляд справи відкладено на 22.09.2025.

Відзив від відповідача щодо частини збільшених позовних вимог до суду не надходив.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивач у поданій уточненій позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач при поданні відзиву на позовну заяву також подав заяву вих.№ 1275/юр, у якій просив розгляд адміністративної справи №209/4777/25 здійснювати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглянувши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 25.03.2013, ОСОБА_1 05.11.2002 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час. Запис щодо дати повторного огляду відсутній.

Також у військовому квитку міститься запис, що 20.10.2016 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у військовий час. Запис щодо дати повторного огляду відсутній (а.с.11-12).

15 липня 2024 року ОСОБА_1 оновив військово-облікові дані через мобільний додаток «Резерв+», що підтверджується наданою позивачем копією електронного військово-облікового документа (витягу з мобільного застосунку «Резерв+»), сформованого 10.06.2025, та згідно якої встановлюється, що позивач знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 (Дніпропетровська область), категорія обліку: військовозобов`язаний, дійсний до 10.06.2026, ВОС 901074, Номер в реєстрі Оберіг 7, дані уточнено вчасно. Разом з цим, міститься відмітка «порушення правил військового обліку», відомості щодо проходження ВЛК відсутні (а.с. 13, 14).

З копії електронного військово-облікового документа також вбачається, що ОСОБА_1 розшукується ТЦК від 13.05.2025.

Із направлення на ВЛК №3731813 виданого ОСОБА_1 , копію якого надано з електронного військово-облікового документа позивача (витягу з мобільного застосунку), встановлюється, що направлення зареєстровано 03.06.2025, дата початку ВЛК 04.06.2025, мета: визначення придатності до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення (а.с. 15).

Також з наданої позивачем копії електронного військово-облікового документа (витягу з мобільного застосунку) ОСОБА_1 : перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 (Дніпропетровська область); постанова ВЛК: придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах) медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони; дата ВЛК 16.06.2025.

Згідно Наказу №669 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.07.2025 року гр. ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період відправлений військової частини.

Разом з цим, 19.06.2025 старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №2223 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КупАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Суть адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 19.06.2025 не уточнив вчасно облікових даних (а.с. 9-10).

19.06.2025 року постановою № 1834 по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 протягом тривалого часу не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, був поданий у розшук по причині не уточнення вчасно облікових даних, у тому числі за невчасне перепроходження ВЛК як обмежено-придатний, чим порушив правила військового обліку на підставі ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги Порядку затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 та Постанови №560 КМУ від 16.05.2024 (зі змінами) в особливий період (а.с. 7-8).

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №285/1535/15 міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Частиною 1 статті 210 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210 КУпАП, є порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі також далі Закон №3543-XII), Порядку затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 та Постанови №560 КМУ від 16.05.2024 (зі змінами) в особливий період.

Відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, був поданий у розшук по причині не уточнення вчасно облікових даних, у тому числі за невчасне перепроходження ВЛК, як обмежено-придатний.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом №3543-XII.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст. 1 Закону №3543-XII особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і на даний час.

Законом України №2105-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і на даний час.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону №3543-XII, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження (абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону №3543-XII).

Таким чином, відповідно до абз.7 ч.3 ст. 22 Закону №3543-XII всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абзаців 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487.

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

-шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

-шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

-через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 2223 від 19.06.2025 уповноваженою особою в описі вчиненого позивачем порушення вказано посилання лише на неуточнення позивачем вчасно облікових даних, при цьому не зазначено з якого періоду не уточнено персональні дані, та які саме дані не було уточнено (адреси проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, інші персональні дані).

В оскаржуваній постанові відповідач вказував на те, що під час дії особливого періоду, воєнного стану та мобілізації, своїми діями позивач порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 та Постанови №560 КМУ від 16.05.2024 (зі змінами), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Разом з цим слід зазначити про те, що обов`язок щодо уточнення персональних даних саме з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, коли уже йде мобілізація, запроваджений і передбачений Законом №3633-ІХ саме у частині проведення мобілізації, а не військового обліку, то його не виконання слід розглядати як порушення законодавства про мобілізацію, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації, які саме вимоги (підпункт, пункт, частина) ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було порушено позивачем, також постанова не містить покликання на те, які саме положення Порядку було порушено позивачем. Відповідач в оскаржуваній постанові не вказав, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем та з якого саме періоду, зазначивши лише, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу не з`являвся для оновлення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії. Відсутність таких відомостей унеможливлює перевірку факту порушення, та відповідно, законність накладення штрафу.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що 15 липня 2024 року ОСОБА_6 уточнив свої персональні дані через мобільний застосунок «Резерв +» з присвоєнням номеру в реєстрі Оберіг: 7. Отже, позивач у встановлений Законом №3633-ІХ строк та спосіб уточнив свої військо-облікові дані.

Також не зрозумілими та необґрунтованими є твердження відповідача, які зазначені у відзиві на позовну заяву, про те, що позивач з 2003 року по червень 2025 року не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення облікових даних та проходження ВЛК, оскільки як зазначено судом вище, згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 25.03.2013, ОСОБА_1 05.11.2002 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час, та 20.10.2016 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у військовий час.

Кабінетом Міністрів України постановою від 16.05.2024 № 560 (набрала чинності 18.05.2024), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).

Цей Порядок визначає зокрема: процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються до ТЦК з метою: взяття на військовий облік, проходження ВЛК, уточнення своїх персональних даних чи даних військово-облікового документа і призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок № 560): належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

При цьому, слід зазначити, що 04.05.2024 набрав чинності Закон України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04.02.2025) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

Згідно із Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 (далі за текстом Закон №4235-ІХ) були внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Закон №4235-ІХ набрав чинності 15.02.2025.

Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону №4235-IXвід 12.02.2025 р.) дозволяє дійти таких висновків.

По-перше, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024, зобов`язані були до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

По-друге, законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 03.06.2025 через електронний кабінет призовника видано направлення на ВЛК №3731813, направлення зареєстровано 03.06.2025, дата початку ВЛК 04.06.2025. В подальшому, постановою ВЛК від 16.06.2025, ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах) медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.

Відповідачем не надано до суду доказів того, що ОСОБА_1 скеровувались повістки, повідомлення, сповіщення, листи чи інші вимоги щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проходження ВЛК. Натомість, позивач як тільки йому стало відомо про те, що через порушення правил військового обліку він знаходиться в розшуку, добровільно 03.06.2025 отримав направлення на ВЛК № НОМЕР_5 та до 5 червня 2025 року розпочав проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, Тобто, виконав вимогу Закону №3621-IX та на теперішній час гр. ОСОБА_1 , наказом №669 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.07.2025 року призваний на військову службу під час мобілізації.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки тягар доказування в адміністративному процесі покладається на суб`єктів владних повноважень, слід відзначити, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, що спростували б доводи позивача про добросовісне дотримання законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі правил військового обліку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а.

У статті 129 Конституції України міститься вимога стосовно того, що «суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права». Крім того, відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Як зазначено у пункті 186 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний Союз» проти України» (заява № 10640/05, п. 186) принцип законності передбачає, що чинні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у своєму застосуванні (рішення у справі «Беєлер проти Італії» ВП (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункти 109, 110). Аналогічно національне законодавство має надавати засіб юридичного захисту від свавільного втручання державних органів влади у права, захищені Конвенцією (рішення у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії» ВП (Hasan and Chaush v. Bulgaria), заява № 30985/96, п. 84).

Оцінюючи оскаржувану постанову на відповідність вимогам ст.2 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення,відповідач дійшов помилкового висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

За таких обставин, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_7 № 1834 від 19.06.2025 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, провадження у справі закрити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача оформити та подати висновок про повернення сплаченого адміністративного штрафу в розмірі 8500,00 гривень за постановою № 1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення , сплаченого ОСОБА_1 на рахунок до Головного управління Казначейства у Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Позивач свої вимоги в цій частині обґрунтовує тим, що ним було сплачено на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму грошових коштів в розмірі 8500 гривень (50% від суми штрафу) за постановою № 1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення. Покликаючись на ч. 1 ст. 296 КУпАП зазначає, що повернення коштів сплачених позивачем на виконання штрафу має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», а відтак слід зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 оформити та подати висновок про повернення сплаченого адміністративного штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що на момент сплати позивачем адміністративного штрафув розмірі 8500 гривень юридична підстава для такого платежу існувала - була чинною постанова про застосування штрафу. Тому не можна вважати, що позивач сплатив кошти помилково. Так само з огляду на обставини справи немає підстав вважати, що він сплатив штраф надміру, тобто у розмірі більшому, ніж визначений у зазначеній постанові.

Відтак, кошти сплачені на виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка на момент сплати не була скасована, а тому до цих правовідносин не може бути застосований Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до Державного та місцевих бюджетів України, затвердженого наказом Мінфіну від 3 вересня 2013 року № 787 ( далі Порядок №787)

Такі висновки суду ґрунтуються на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 08 серпня 2023 року № 910/5880/21.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі за позовом товариства до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) щодо повернення платникові суми адміністративно-господарського штрафу зауважила, що Порядок № 787 застосовний до випадків повернення помилково чи надміру зарахованих коштів до бюджету. Оскільки сума адміністративно-господарського штрафу, яку товариство внесло до бюджету, не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок № 787 на спірні правовідносини не поширюється.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (див., наприклад, постанови від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі №922/614/19 (пункт 52), від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (пункт 109)).

Таким чином, після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу, кошти, які були стягнуті з позивача як з платника на виконання цієї постанови, знаходяться у Державному бюджеті України без достатніх правових підстав, то повернення таких коштів платником стосується захисту його майнових прав.

Відтак, враховуючи наведене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення ст. 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача щодо скасування оскаржуваної постанови, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору, а саме 484 грн 48 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 9, 72-79, 77, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1834 від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_7 № 1834 від 19.06.2025 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 на корить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Рішення у повному обсязі складено 22 вересня 2025 року.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА