Справа № 420/7333/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7333/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Ф) від 26.05.2021 № 0-1502 на суму 18 120,69 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Ф) від 25.07.2022 № 0-1502 на суму 33 841,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Ф) від 12.06.2023 № 2-1502-UА0065506 на суму 146 646,50 грн.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року позивачці поновлено строк звернення до суду з цим позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що на їй праві приватної власності належала нежитлова будівля (тваринницький комплекс), загальною площею 2256,1 кв.м. Право власності на вказану будівлю було припинено 06.06.2023, у зв`язку з переходом права власності до ГТП «Автомотив». ГУ ДПС в Одеській області на адресу позивачки було надіслало ППР від 05.06.2024 року №0-UА0065506, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік з податку на нерухоме майно у розмірі 62982,79 грн. У зв`язку із виявленими розбіжностями, щодо застосованої ставки податку 1,0% замість 0,1%, ППР по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 05.06.2024 № 0-1502- UА0065506 на суму 62982,79 грн вважалося скасованим (відкликаним), а нове по ставці податку у розмірі 0,1 % було сформовано ГУ ДПС в Одеській області від 22.08.2024 року №1-1502-UА0065506, на суму 6298,30 грн. Вказаний платіж був сплачений ОСОБА_1 27.09.2024.

Водночас з листа ГУ ДПС в Одеській області від 29.10.2024 №40907/6/15-32-13-06-06, стало відомо, що за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС у ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 200 435,92 гривень, який виник на підставі ППР за 2021, 2022, 2023 роки за цим же об`єктом нерухомості. Рішенням Саф`янівської сільської ради від 30.06.2021 року № 899-УІІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Саф`янівськрї сільської ради Ізмаїльського району Одеської області» були затверджені відповідні ставки, зокрема для нежитлових будівель, будівель для тваринництва розмір ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 кв.м. встановлено у розмірі 0,1 %, яке діє по теперішній час. Позивач використовувала вказану нежитлову будівлю як сільськогосподарський товаровиробнику власних цілях та не здавала його в оренду, лізинг, позичку у зв`язку із чим, у позивачки наявна пільга зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати, а підставою для такого звільнення є правовий статус будівлі відповідно до пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Зазначене є підставою для визнання спірних ППР протиправними, оскільки податок нараховано не за встановленою ставкою. Просить задовольнити позовні вимоги.

ГУ ДПС в Одеській області надало відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що податкові повідомлення-рішення були сформовані згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до інтегрованій картки платника (КБК 18010300, код території - НОМЕР_1 Саф`янівська сільська територіальна громада) податковий борг виник 26.10.2021 року відповідно до податкового повідомлення-рішення № 0-1502 від 06.05.2021 року у сумі 24418,99 гривень. Платником частково сплачувались кошти по податку на нерухоме майно, а саме 27.09.2024 року у сумі 6298,30 грн, 07.03.2025 року у сумі 5083,37 гривень, згідно чого податковий борг частково змінювався за кожен рік в рахунок погашення заборгованості з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків відповідно до пункту 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України. Просять у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачка подала відповідь на відзив у якому зазначила, що той факт, що позивач не зверталась до відповідача для проведення звірки не спростовує того, що вказане податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки для його розрахунку застосована невірна ставка податку. Підтвердила, що жодне ППР неотримувала та виклала пояснення і обґрунтування щодо строку звернення до суду.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належала нежитлова будівля (тваринницький комплекс), загальною площею 2256,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка 06.06.2023 р. перейшла у власність ГТП «Автомотив». (а.с.14)

Рішенням Саф`янівської сільської ради від 30.06.2021 року № 899-УІІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Саф`янівськрї сільської ради Ізмаїльського району Одеської області» були затверджені відповідні ставки податку, зокрема для нежитлових будівель, будівель для тваринництва розмір на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 0,1 % за 1 кв.м. Згідно з листом виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.11.2024 № 01/01-38/3520/3525 вказане рішення діє по теперішній час. (а.с.24-34)

Головним управління ДПС в Одеській області на адресу позивача було надіслало ППР від 05.06.2024 року №0-UА0065506, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 62982,79 грн. по об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в.

Листом від 26.08.2024 № 33007/6/15-32-24-08-06 ГУ ДПС в Одеській області повідомило, що за 2023 рік нарахування проводилось згідно рішення Саф`янівської сільської ради від 30.06.2021 № $99-VII про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по ставці 1,0 відсоток від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом | на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування, тобто ставка за 2023 рік у гривнях складає (6700*1,0 %=67,0 гривень). Відповідно сформовано податкове повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельно ділянки від 05,06.2024 № 0-1502-UА0065506 на суму 62982,79 гривень.

У зв`язку із виявленими розбіжностями, податкове повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 05.06.2024 № 0-1502- UА0065506 на суму 62982,79 гри. вважалося скасованим (відкликаним).

Нове податкове повідомлення-рішення по ставці податку у розмірі 0,1 % було сформовано ГУ ДПС в Одеській області від 22.08.2024 року № 1-1502- UА0065506, на суму 6298,30 грн. Вказаний платіж був сплачений ОСОБА_1 27.09.2024 р.

Водночас з листа ГУ ДПС в Одеській області від 29.10.2024 Ке 40907/6/15-32-13-06-06, повідомлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС у ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 200 435,92 гривень, який виник на підставі:

податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 26.05.2021 № 0-1502 на суму 18 120,69 грн;

податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 25.07.2022 № 0-1502 на суму 33 841,50 грн.:

податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 12.06.2023 № 2-1502- ІІА0065506 на суму 146 646,50 грн.

пеня нарахована згідно ст. 129 Податкового кодексу України на суму 1 827,23 грн.

Вказану заборгованість позивачка вважає необгрунтованою та безпідставною, а податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на те, що відповідачем застосовано ставка податку 1,0% замість 0,1% як встановлено рішенням Саф`янівської сільської ради та у зв`язку із наявною пільгою по звільненню від сплати податку.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами діючого законодавства.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкти житлової та нежитлової нерухомості у тому числі їх частки (п.п. 266.2.1 л. 266.2. ст. 266 Кодексу).

Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Кодексу «база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності».

Базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.л. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Кодексу).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової та /або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичної особи здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника житлової нерухомості у порядку, визначеному п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Кодексу виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної згідно з п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Кодексу та відповідної ставки, встановленої за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плети, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п. 266.5.1. п. 266.5 ст.266 Кодексу).

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що не об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Системний аналіз вищенаведених приписів законодавства, дає підстави для висновку, що для застосування пункту «ж» пп. 266.2.2 п. 266,2 ст. 266 ПК України, передбачено наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Залежно від періоду застосовувалася додаткова умова - безпосереднє використання власником (без здачі в оренду лізинг, позичку).

Питанням, що підлягає встановленню у цій справі є те, чи є позивачка, як фізична особа, сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав (а.с.14) тип об`єкта - нежитлові будівлі (твариницький комплекс), що відповідає вимогам пункту «ж» пп. 266.2.2 п. 266,2 ст. 266 ПК України, як об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Слід зауважити, що встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

В той же час, позивачка не надала суду жодних доказів безпосереднього використання нею цього приміщення саме у сільськогосподарській діяльності як фізичною особою та доказів того, що позивачка підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника.

Таким чином, позивачка, як фізична особа, не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, тому у неї відсутнє право на податкову пільгу, визначену пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а тому спірний твариницький комплекс, який перебував у її приватній власності, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд відхиляє посилання позивачки на практику ВС КАС викладену зокрема у постанові від 22 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, оскільки обставини вказаної справи є відмінними від обставин цієї справи. У вказаній справі, позивач був не тільки власником нерухомого майна, але і засновником фермерського господарська, а вказане майно передав в безоплатне використання колективному власнику ФГ, яке використовувало його безпосередньо у виробництві сільгоспопродукції. Суд встановив наявність двох умовм для наявності пільги, а саме: власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а також те що об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому ВС КАС обґрунтовано прийшов до висновку про протиправність винесених ППР.

У той же час, суд погоджується з позицією ОСОБА_1 , що відповідачем неправомірно застосована при винесені оскаржуваних ППР інша ставка податку, замість 0,1 % як встановлено рішенням Саф`янівської сільської ради від 30.06.2021 № 1899-VII про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 26.05.2021 № 0-1502 на суму 24418,99 грн та розрахунку податку на нерухоме майно, ГУ ДПС в Одеській області застосована ставка податку 0,25%, або 11,81 грн, що у 2.5 рази перевищує ставку податку визначену вищезазначеним рішенням органу місцевого самоврядування.

Таким чином, спірне ППР (форма «Ф») від 26.05.2021 №0-1502 на суму 24418,99 грн є частково протиправним на суму 14 651,39 та підлягає перерахунку, а нарахована сума податку на нерухомість зменшенню до 9 767,60 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 25.07.2022 № 0-1502 на суму 33 841,50 грн. та розрахунку податку на нерухоме майно, ГУ ДПС в Одеській області застосована ставка податку 0,25%, або 15,0 грн, що у 2.5 рази перевищує ставку податку визначену вищезазначеним рішенням органу місцевого самоврядування.

Таким чином, спірне ППР (форма «Ф») від 25.07.2022 № 0-1502 на суму 33841,50 грн. є частково протиправним на суму 20304,90 грн та підлягає перерахунку, а нарахована сума податку на нерухомість зменшенню до 13 536,60 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 12.06.2023 № 2-1502- ІUА0065506 на суму 146 646,50 грн та розрахунку податку на нерухоме майно, ГУ ДПС в Одеській області застосована ставка податку 1,0%, або 65,0 грн, що у 10 разів перевищує ставку податку визначену вищезазначеним рішенням органу місцевого самоврядування.

Таким чином, спірне ППР (форма «Ф») від 12.06.2023 № 2-1502- ІUА0065506 на суму 146 646,50 грн. є частково протиправним на суму 131 981,85 грн та підлягає перерахунку, а нарахована сума податку на нерухомість зменшенню до 14 664,65 грн.

Суд зазначає, що податковим органом у відзиві на позовну заяву не наведено жодних обґрунтувань, щодо правомірності застосованої ставки при нарахуванні податку на нерухоме майно при винесені спірних ППР.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищенаведених висновків суду.

За подання адміністративного позову позивачкою сплачено суму судового збору у розмірі 3888,86 грн.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позовну, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених судових витрат. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково, а мінімальна сума судового збору, що підлягає сплаті по цій категорії спорів становить 3028,00 грн, то суд приходить до висновку, що на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача 860 грн (3 888,86 3028,00).

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Визнати частково протиправними та частково скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області:

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області (форма «Ф») від 26.05.2021 № 0-1502 визнати частково протиправним та скасувати на суму 14 651,39 грн. В іншій частині залишити його без змін.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області (форма «Ф») від 25.07.2022 № 0-1502 визнати частково протиправним та скасувати на суму 20304,90 грн. В іншій частині залишити його без змін.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області (форма «Ф») від 12.06.2023 № 2-1502- ІUА0065506 визнати частково протиправним та скасувати на суму 131 981,85 грн. В іншій частині залишити його без змін.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ГУ ДПС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 860,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.