Справа № 686/27295/25
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/553/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Колієва С.А.

секретаря судового засідання Кучерук Н.В.

з участю представника позивача Мельничук О.Я.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Хорошенюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом Управління державної міграційної служби України у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про затримання для забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,-

встановив:

Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина республіки російської федерації ОСОБА_1 про затримання для забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.09.2025 працівниками УДМС у Хмельницькій області (далі Управління) було виявлено та доставлено до Управління громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства. Документи, які б давали право на виїзд, а також документи, які б підтверджували законність перебування на території України відсутні.

Управлінням здійснювались заходи щодо встановлення наявності чи відсутності підстав перебування на території України ОСОБА_1 , з метою вжиття заходів, відповідно до компетенції.

Даними заходами було встановлено, що у Відповідача наявний паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 , термін дії якого закінчився 31.08.2017. Відповідно до відмітки прикордонної служби в паспорті востаннє ОСОБА_1 в`їхав на територію України 19.07.2016. та з того часу територію України не покидав.

За результатами перевірки відділом з питань паспортизації, реєстрації та еміграції, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС встановлено, що ОСОБА_1 за обліками щодо наявності паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, процедури встановлення особи або визнання паспортів громадянина України недійсними, не значиться.

Відповідно до даних Єдиного Державного реєстру актів цивільного стану громадян Відповідач на території України офіційно не одружений, дітей не має.

Крім того, ОСОБА_1 посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документований, із заявами про продовження строку перебування, оформлення дозволу на імміграцію, визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, а також набуття громадянства України не звертався.

ОСОБА_1 не має офіційного місця проживання на території України та офіційно не працевлаштований, а також відсутній документ, який би давав право на виїзд за межі території України. Крім того, відповідно до вироку Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/19326/17 від 20.01.2025 ОСОБА_1 судимий за ч.1 ст.115 КК України.

Відповідач не має постійного місця проживання на території України, у нього немає законних джерел доходів та достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні та для виїзду за межі території України. За час перебування на території України він не звертався до уповноважених органів для легалізації свого становища на території України.

23.09.2025 УДМС у Хмельницькій області щодо Відповідача було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012.

Того ж дня, 23.09.2025 УДМС у Хмельницькій області на підставі статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове видворення з України ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала просила його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначив, що дійсно він народився у 1975 році в Омській області російської федерації. З 1993 року він періодично прибував на територію України де певний час проживав. Просив врахувати, що паспорт громадянина російської федерації він оформив у 2012 року у посольстві у м. Львів. Після закінчення строку його дії за видачею нового паспорту не звертався оскільки не мав можливості. Просив врахувати, що він тривалий час проживає на території України, з 2021 року у селі Папилинці Хмельницької області, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має постійне місце проживання. Зазначив, що він готовий сплатити штраф за порушення міграційного законодавства та розпочати оформлення документів, необхідних для проживання на території України.

Представник відповідача також вважала за недоцільне затримувати ОСОБА_1 з метою видворення, оскільки станом на даний час між Україною та російською федерацією припинені будь-які дипломатичні відносини, та виконати рішення щодо видворення ОСОБА_1 буде неможливо.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Любомирівка, Омської області, російської федерації. Будь-якого паспортного документа не має, за набуттям громадянства України не звертався, в будь-який спосіб легалізацією свого становища в Україні не займався.

Також встановлено, що ОСОБА_1 вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 20.01.2025 року був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземцяабо особу без громадянства,забезпечити примусове видвореннячи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства,такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Отже, ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що затримання іноземця або особи без громадянства можливе (за певних обставин), якщо стосовно іноземця або особи без громадянства прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію.

Згідно цієї норми судом може бути застосовано до іноземця або особи без громадянства заходи, зокрема, затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

На підставі встановлених обставин, суд вважає, що є підстави для затримання строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250,255, 288, 289, 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд -

ухвалив:

Позовні вимоги - задовольнити.

Затримати на строк на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення.

Позивач : Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, вул.. Грушевського, 87, м. Хмельницький, 29000, .

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повний текст рішення складено 23.09.2025.

Суддя: