Справа № 140/2627/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2627/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1) Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2024 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період; визнання протиправним та скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2024 №315 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом ТОВ «Україна-Баїв» від 12.03.2024 №3-К ОСОБА_1 було призначено на посаду тракториста-машиніста с/г виробництва, яка згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 №493 відноситься до переліку посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно із посвідченням №051 від 20.06.2024 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час військовозобов`язаному ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час строком на шість місяців (до 20.12.2024), для оформлення відстрочки від призову та зараховано на спеціальний військовий облік.

30.10.2024 за юридичною адресою ТОВ «Україна-Баїв» працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 директору вказаного товариства було вручено розпорядження від 29.10.2024 №10811 про необхідність здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на персональному військовому обліку у ТОВ «Україна-Баїв» про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Безпосередньо після вручення вказаного розпорядження працівники ТОВ «Україна- Баїв», у тому числі позивач, були доставлені до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей же день наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2024 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2024 №315 позивача було зараховано до списків особового складу цієї військової частини.

Вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобілізуючи його до Збройних Сил України, не врахував, що відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку. Зауважує, що всупереч наданих документів про бронювання за основним місцем роботи, відповідачами були прийняті спірні накази, які, на думку позивача, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 19.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 42).

Представником ІНФОРМАЦІЯ_3 12.06.2025 подано відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції вказав, що 21.10.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла телеграма начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої на ІНФОРМАЦІЯ_2 було покладено обов`язок витребувати у районних військових адміністраціях та міських виконавчих комітетах перелік підприємств, установ та організацій, які отримали мобілізаційні завдання (замовлення).

22.10.2024 листом №10451 ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу Луцької районної військової адміністрації було направлено запит про перелік підприємств, установ та організацій, які отримали мобілізаційні завдання.

22.10.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла відповідь №3573/22/2-24 на запит із переліком підприємств, установ та організацій, які отримали мобілізаційні завдання (замовлення).30.10.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла телеграма начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №ВВОБ 2667 із переліком підприємств, установ та організацій, які втратили статус критично важливих. Відповідно до вищезазначеної телеграми ТОВ «Україна- Баїв» не є виконавцем мобілізаційного завдання та втратило статус критично важливого підприємства, на підставі чого уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 30.10.2024 було анульовано бронювання працівнику вищезазначеного підприємства, а саме ОСОБА_1 .

З наведених підстав вважає, що ОСОБА_1 станом на 30.10.2024 не був заброньований на критично важливому підприємстві та підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив від 26.06.2025 позивач підтримав позовні вимоги та додатково пояснив, що твердження представника ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідають дійсності, оскільки розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 15.07.2024 №303 ТОВ «Україна-Баїв» було визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період та із вказаної дати (15.07.2024) безперервно перебуває у статусі критичного важливого підприємства та цей статус не втрачало.

Згідно із протоколом засідання Кабінету Міністрів України від 08.10.2024 прийнято рішення про необхідність проведення до 15.11.2024 обласними, Київською міською держадміністраціями (військовими адміністраціями) за участю територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки аудиту прийнятих рішень про визначення підприємств, установ, організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, та інформування про результати Мінекономіки.

На виконання вказаного, за результатами проведеної перевірки, ураховуючи протокол засідання робочої групи з установлення відповідності або невідповідності підприємств, установ, організацій області критеріям для визначення їх критично важливими для функціонування економки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період від 31.10.2024 №23, розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 31.10.2024 №431 ТОВ «Україна-Баїв» було визнано критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період підприємства.

В подальшому, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.02.2025 №1317 ТОВ «Україна-Баїв» було визнано критично важливим для функціонування економки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Таким чином, посилання представника відповідача 1 на витяг із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в якому причиною анулювання бронювання ОСОБА_1 зазначено - «компанія втратила статус критичності/ліквідована» є безпідставними, оскільки в дійсності такого статусу ТОВ «Україна-Баїв» не втрачало.

При цьому, твердження представника відповідача 1 про те що, ОСОБА_1 станом на 30.10.2024 не був заброньований на критично важливому підприємстві та підлягав призову на військову службу під час мобілізації є також безпідставними, оскільки в дійсності на момент призову позивача на військову службу, надана йому відповідачем 1 відстрочка від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час не була анульована чи скасована та була дійсною.

У встановлений судом строк військовою частиною НОМЕР_1 відзив на позовну заяву не подано, тому в силу вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до наказу директора ТОВ «Україна-Баїв» №3-К від 12.03.2024 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду тракториста-машиніста с/г господарства (ТОВ «Україна-Баїв») з 13.03.2024 за основним місцем роботи, яке згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 № 493 відноситься до переліку посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час (а.с.13).

Згідно із посвідченням №051 від 20.06.2024 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_1 у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 №493, згідно з переліком посад і професій (додаток до розпорядження №23), найменування розділу II п. 57, було надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час строком на шість місяців (до 20.12.2024) (а.с.15).

30.10.2024 за юридичною адресою ТОВ «Україна-Баїв» працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 директору вказаного товариства вручено розпорядження від 29.10.2024 №10811 про необхідність здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на персональному військовому обліку у ТОВ «Україна-Баїв» про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17).

З позовної заяви вбачається, що після вручення вказаного розпорядження працівники ТОВ «Україна-Баїв» (у тому числі ОСОБА_1 ) були доставлені до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Довідкою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.10.2024 ОСОБА_1 на підставі графи ІІ розкладу хвороб, графи ТДВ визнаний придатним до військової служби (а.с.55).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №386 від 30.10.2024 ОСОБА_1 відповідно до Законів України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 (а.с. 57).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2024 рядовий ОСОБА_1 призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки та зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

З військового квитка серії НОМЕР_3 від 30.10.2024 вбачається, що з 30.10.2024 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою вказаної військової частини від 26.02.2025 №966 (а.с. 20 (зворот)).

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо призову на військову службу під час мобілізації та про зарахування до списків особового складу військової частини, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан.

В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (на момент винесення оскаржуваних наказів діяв у редакції від 07.09.2024, далі - Закон № 3543-XII).

У статті 1 Закону № 3543-XII містяться визначення понять мобілізація та особливий період, відповідно до яких:

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Загальна мобілізація, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: зокрема, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Відповідно до статті 24 Закону № 3543-XII бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

Згідно з приписами статті 25 Закону № 3543-XII бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють або проходять службу:

1) в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування на посадах:

державної службикатегорії "А", голів обласних, районних, районних у місті (у разі створення) рад, сільських, селищних, міських голів - усі військовозобов`язані;

державної службикатегорій "Б","В", в органах місцевого самоврядування - не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних цих категорій у зазначених органах;

2) в органах державної влади, інших державних органах, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, органах прокуратури, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі судової охорони, в судах, установах системи правосуддя та органах досудового розслідування (крім військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цієї частини), а також на штатних посадах патронатних служб державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

3) на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі якщо це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень);

4) на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками.Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що здійснюють бронювання військовозобов`язаних, зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу ( в редакції на момент винесення оскаржуваних наказів діяв у редакції від 07.09.2024, далі - Закон № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 33 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини четвертої статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.

На загальному військовому обліку перебувають резервісти, а також військовозобов`язані, які не заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності на період мобілізації та на воєнний час.

На спеціальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час (частина перша та друга статті 35 Закону № 2232-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154, на момент бронювання позивача діяв у редакції від 18.07.2024), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відповідно до покладених на них завдань (серед іншого):

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» , «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» , «Про захист персональних даних та міжнародних договорів у сфері захисту інформації», згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Як вже зазначав суд, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 2232-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: зокрема, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку, тому позивач мав легітимні очікування на відповідне застосування цієї норми.

Судом встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 45 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 12 і від 07.06.2024 № 674) був заброньований за ТОВ «Україна-Баїв».

У зв`язку із цим, посвідченням №051 від 20.06.2024 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_1 у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 №493, згідно з переліком посад і професій (додаток до розпорядження №23), найменування розділу II п. 57, було надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час строком на шість місяців (до 20.12.2024).

Суд зауважує, що механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487, ).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1487 для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За приписами пункту 17 Порядку № 1487 військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний та спеціальний.

На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані та резервісти, які не заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями на період мобілізації та на воєнний час.

Військовозобов`язані, які згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, перебувають на спеціальному військовому обліку.

В силу положень пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого: виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 80 Порядку № 1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до затверджених розпорядженнями голів відповідних районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, міських голів планів щороку (у тому числі позапланово) перевіряють стан військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, в установах та організаціях, в яких працюють військовозобов`язані, які заброньовані за цими органами, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, а також військовозобов`язані, яким видані мобілізаційні розпорядження. Решта державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій перевіряються один раз на чотири роки.

Відповідно до частини п`ятої, частини восьмої статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII) органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частина дев`ята статті 5 Закону № 1951-VIII).

При цьому, статтею 14 Закону № 1951-VIII визначено, що ведення Реєстру включає: внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами.

З огляду на наведені норми законодавства, суд зауважує, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та саме на них покладено обов`язок, в тому числі, здійснювати контроль бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, тобто перевіряти та володіти інформацією з приводу заброньованих осіб з метою недопущення щодо них протиправних дій.

ІНФОРМАЦІЯ_2 володів інформацією відносно того, що позивач ОСОБА_1 був заброньований за ТОВ «Україна-Баїв» до 20.12.2024, адже відомості про це були внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (а.с.18).

Суд констатує, що приймаючи наказ про призов позивача на військову службу під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 був обізнаний про наявність у позивача права на відстрочку, у свою чергу посвідчення № 051 від 20.06.2024 є документом, який підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки від призову, тому позивач відповідно до вимог статті 23 Закону № 3543-XII не підлягав призову на військову службу під час мобілізації і, як наслідок, безпідставно 30.10.2024 призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

На переконання суду, відповідачем-1 у порядку статті 77 КАС України не доведено правомірності наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 386 від 30.10.2024, яким призвано ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд критично ставиться до пояснень представника ІНФОРМАЦІЯ_3 з приводу того, що відповідно до телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ТОВ «Україна-Баїв» не є виконавцем мобілізаційного завдання та втратило статус критично важливого підприємства, оскільки вказані обставини не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доказами дослідженими у судовому засіданні.

Зокрема, розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 15.07.2024 №303 ТОВ «Україна-Баїв» було визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період та із вказаної дати (15.07.2024) безперервно перебуває у статусі критичного важливого підприємства та цей статус не втрачало (а.с.33).

Згідно із протоколом засідання Кабінету Міністрів України від 08.10.2024 прийнято рішення про необхідність проведення до 15.11.2024 обласними, Київською міською держадміністраціями (військовими адміністраціями) за участю територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки аудиту прийнятих рішень про визначення підприємств, установ, організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, та інформування про результати Мінекономіки.

На виконання вказаного, за результатами проведеної перевірки, ураховуючи протокол засідання робочої групи з установлення відповідності або невідповідності підприємств, установ, організацій області критеріям для визначення їх критично важливими для функціонування економки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період від 31.10.2024 №23, розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 31.10.2024 №431 ТОВ «Україна-Баїв» було визнано критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період підприємства (а.с. 34).

В подальшому, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.02.2025 №1317 ТОВ «Україна-Баїв» було визнано критично важливим для функціонування економки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (а.с.35-37).

Таким чином, посилання представника відповідача 1 на те, що ТОВ «Україна-Баїв» втратило статус критично важливого підприємства є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2024 №386 в частині призову на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на очевидну незаконність оскаржуваного позивачем акта індивідуальної дії, який хоч і вичерпує дію фактом виконання, його скасування не порушить стабільності публічно-правових відносин та принцип правової визначеності, а навпаки вказуватиме на неприпустимість допущення неправомірних дій центром комплектування та соціальної підтримки під час мобілізації військовозобов`язаних осіб, які мають право на відстрочку від призову (в даному випадку мають статус заброньованої особи).

В той же час, надаючи оцінку позовним вимогам зобов`язального характеру щодо визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2024 №315 та зобов`язання відповідача 2 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що у спірних правовідносинах порушеним є право позивача на належну процедуру його призову на військову службу під час мобілізації.

Обраний же позивачем спосіб захисту порушеного права скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2024 №315 та зобов`язання виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 - є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу.

Суд наголошує, що відновлення порушеного права повинно відбуватися в межах спірних правовідносин, відповідно, за участю їхніх учасників. Водночас скасування наказу від 30.10.2024 №315 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу вказаної військової частини виходить за межі правовідносин між ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом розгляду в цій справі. Окрім того, з матеріалів справи слідує, що з 06.04.2025 ОСОБА_1 вибув до іншої військової частини.

Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, що не досліджувалися судом у межах розгляду даної справи і створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення. Відтак у задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, яка, в силу ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом при вирішенні даної справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач 1 як суб`єкт владних повноважень не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності допущеної ним поведінки та прийнятого у спірних правовідносинах рішення (наказу №386 від 30.10.2024): будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подано, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази позивача та суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позов належить задовольнити частково.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2422, 40 грн, що підтверджується квитанцією від 11.03.2025 (а.с.9).У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати у сумі 1211, 20 грн (пропорційно до задоволених позовних вимог).

Керуючись статтями 39, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2024 №386 в частині призову на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 1211, 20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Т.М. Димарчук