Справа № 420/6758/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6758/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024;

- зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 24.12.2021 року перебуває на квартирному обліку по групі першочерговій, як учасник бойових дій.

19.12.2024 року вона звернулась до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України із заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Водночас, рішенням Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року позивачу було відмовлено у виплати компенсації через те, що вона звернулась за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом 1 пунктом 6 Порядку №280 строк.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративна справа №420/6758/25 була передана на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Токміловій Л.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року було відкрито провадження по справі №420/6758/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Під час розгляду справи від представника Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що позивач перебуває на квартирному обліку з 24.12.2021 року, а заяву про призначення грошової компенсації подала 19.12.2024 року. Згідно з п.п.7-1 п.13 Постанови №280 комісія відмовляє у призначенні грошової компенсації, якщо внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абз.1 п. 6 цього Порядку строк.

Від сторони позивача до суду надійшла відповідь на відзив, заперечень на яку від сторони відповідача не надходило.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 року, адміністративна справа №420/6758/25 була передана на розгляд судді Білостоцькому О.В.

Ухвалою суду адміністративну справу №420/8482/25 було прийнято до провадження, її розгляд було розпочато спочатку зі стадії відкриття провадження у справі та вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в порядку, визначеному ч.5 ст.262 КАС України. Також вказаною ухвалою до участі по справі №420/8482/25 було залучено в якості співвідповідача Виконавчий комітет Одеської міської ради.

До суду від представника Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України надійшов аналогічний за змістом відзив по справі.

Від сторони позивача до суду також надійшла аналогічні за змістом відповідь на відзив, заперечень на яку від сторони відповідача не надходило.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2021 року №5137- вбачається, що наразі фактичним місцем проживанням позивача є наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач з 24.12.2021 року перебуває на квартирному по групі першочерговій, як учасник бойових дій, що перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, складом сім?ї 1 особа, що підтверджується витягом з розпорядження голови Малиновської районної адміністрації від 24.12.2021 року №611/01-06.

19.12.2024 року позивач звернулась до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України із заявою про виплату їй грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Водночас, рішенням Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року позивачу було відмовлено у виплаті грошової компенсації, посилаючись на те, що вона звернулась за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом 1 пунктом 6 Порядку №280 (зі змінами від 13.12.2024 року, які набрали чинності 17.12.2024 року) строк.

Вважаючи протиправним та необґрунтованим вищевказане рішення Міської комісії, позивач звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, відповідь на відзив та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, регулюються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 18.04.2018 року (далі Порядок №280) (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 року №844) (у редакції від 10.07.2024 року).

За п.2 Порядку №280 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.

Тобто, в редакції Порядку №280 від 10.07.2024 року пункт 2 передбачав, що право на отримання грошової компенсації мають:

1) внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;

2) перебувають на квартирному обліку станом на 01.06.2024 року;

3) обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24.02.2022 року;

4) на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.

Разом з тим, до Порядку №280 постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13.12.2024 року було внесено зміни (набрали чинності з 17.12.2024 року), внаслідок чого пункт 2 Порядку №280 було викладено наступним чином: «Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік».

Згідно абз.1 п.6 Порядку №280 заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган) не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік.

Враховуючи внесення законодавчих змін, в редакції Порядку №280 від 17.12.2024 року пункт 2 передбачав, що право на отримання грошової компенсації вже мають:

1) внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;

2) перебувають на квартирному обліку станом на 01.06.2024 року;

3) обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24.02.2022 року;

4) на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних;

5) звернулися за призначенням компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік.

Аналізуючи вищевказане, приписами Порядку №280 до внесення відповідних змін постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13.12.2024 року, тобто до 17.12.2024 року, не було закріплено такої обов`язкової умови як дотримання місячного строку звернення осіб задля звернення із заявою на отримання грошової компенсації.

Як було встановлено судом, позивач з 24.12.2021 року перебуває на квартирному по групі першочерговій, як учасник бойових дій, що перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, складом сім?ї 1 особа.

У той же час, позивач звернулась із відповідною заявою до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України вже 19.12.2024 року, тобто коли до Порядку №280 вже були внесені зміни щодо дотримання місячного строку звернення із відповідною заявою на отримання грошової компенсації.

Разом з тим, на момент взяття позивача на квартирний облік (24.12.2021 року), нею було дотримано всі умови для звернення до Міської комісії із заявою про призначення грошової компенсації, оскільки на той момент приписами Порядку №280 не було передбачено такої умови як місячний строк звернення з моменту взяття на квартирний облік.

З цього приводу суд критично ставиться до відмови позивачу у призначенні грошової компенсації, зазначеної в рішенні Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року, з підстав звернення понад місячний строк після взяття на квартирний облік, оскільки, на думку суду, внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13.12.2024 року до Порядку №280 щодо строку звернення із відповідною заявою стосуються виключно осіб, які були взяті на квартирний облік вже після внесення змін до Порядку №280 (тобто після 17.12.2024 року).

Аналізуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що відповідачем за час розгляду справи не було доведено обґрунтованості прийняття рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року.

Суд при вирішенні справи також виходить із того, що зазначене рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України є актом індивідуальної дії.

На думку суду правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою такого акту є його конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

За таких умов оскаржуване рішення комісії не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або обов`язків особи при виконанні юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

За таких умов суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року є невмотивованим, необґрунтованим та таким, що не враховує всі фактичні обставини, що існували на час прийняття спірного рішення, а тому, на думку суду, воно є таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Разом з тим, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно п.4 Порядку №280 за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на які покладено функції з питань ветеранської політики, з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).

За п.5 Порядку №280 закріплено, що до повноважень комісії відноситься, зокрема, прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.

Тобто, Міська комісія з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в даному випадку має виключну компетенцію в питанні прийняття рішення про виплату грошової компенсації.

З огляду на встановлені фактичні обставини у справі №420/6785/25 та положення чинного законодавства, суд вважає необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати саме Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 року щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно, та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року.

Зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 року щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно, та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Міська комісія з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (65026, м. Одеса, Біржова площа, 1).

Відповідач - Виконавчий комітет Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Біржова площа, 1, ).

Суддя О.В. Білостоцький