Справа № 521/12506/25
Суддя: Ганошенко С. А.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/521/168/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участі секретаря судового засідання Наконечної А.В.,

представника позивача адвоката Панфілової І.І.

представника відповідача Морозов П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 209 у м. Одесі, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 22.07.2025 року з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови ЕНА № 5233674 від 22.07.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.07.2025 року вказаний адміністративний позов залишено без руху, надано час на усунення недоліків.

30.07.2025 року від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів сплати судового збору.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду Одеської області від 30.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, судове засідання призначено на 07.08.2025 року.

У судове засідання 07.08.2025 року з`явились: позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Панфілова І.І.

Представники відповідача до суду не зявилися, докази належного та своєчасного повідомлення про час та місце слухання відповідача у суду відсутні.

В судовому засіданні представником позивача адвокатом Панфіловою І.І., заявлено клопотання про витребування у Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області належним чином завiреної копiї матеріалів адміністративної справи, на підставі якої було складено постанову ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності позивача.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду Одеської області від 07.08.2025 року клопотання задоволено, витребувано від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області належним чином завiрену копiю матеріалів адміністративної справи, на підставі якої було складено постанову ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Судове засідання відкладено на 03.09.2025 року.

14.08.2025 року через канцелярію суду від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву громадянина ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року - без задоволення.

15.08.2025 року через канцелярію суду від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшла заява про виконання ухвали суду від 07.08.2025 року.

25.08.2025 року через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Панфілової І.І. надійшла відповідь на відзив, у якому вона просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

29.08.2025 року через канцелярію суду від представника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року- без задоволення

Позиція заявника:

Позивач в обгрунтування свого адміністративного позову зазначив, що постановою ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року, його, ОСОБА_1 , незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності ніби то, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, (нібито порушення п. 2.1 (г) ПДР) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Також, позивач повідомляє, що 16.07.2025 року в 08:35, його, адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, почав переслідувати автомобіль патрульної поліції, який через чотири квартали ввімкнув проблисковий сигнал, після чого він зупинився біля узбіччя по вул. Преображенська, 71 у місті Одесі, потім до нього підійшли поліцейські і повідомили, що поки вони за ним їхали, то дізнались із сайту МТСБУ, що автомобіль , на якому він пересувається містом, не має відповідного страхового полісу, а отже вважають що таким чином він здійснив порушення п. 2.1.г ПДР.

Проте, як зазначає позивач він одразу повідомив поліцейських що є адвокатом та поспішає на виконання своїх обов`язків, а також заперечив їх припущення щодо порушення, так як не порушував правил дорожнього руху а також на цей момент не відбулось жодного ДТП за його участі.

Позиція відповідача:

У своєму відзиві, до якого додані докази відеофіксації правопорушення, відповідач зазначає що 16.07.2025 року близько 08 год. 32 хв. в ході виконання службових обов`язків, а саме - слідкування за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, поліцейський, за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 69, виявив транспортний засіб марки «АUDI А8», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом без чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або чинного внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, чим порушив п. 2. 1. ґ) Правил дорожнього руху, яким визначено, обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити поліс страхування.

Тим самим, на думку відповідача, гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 , а саме відсутність при собі чинного полісу страхування у паперовій або електронній формі та не пред`явлення його на вимогу працівника поліції, на думку відповідача, підтверджується відеозаписами з місця події, зафіксованими на портативні відеореєстратор поліцейських № 475795, витягами з загальнодоступного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, з інформацією щодо відсутності станом на 16.07.2025 року полісу страхування на транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 (VIN згідно реєстраційного документу № НОМЕР_2 ), усними поясненнями позивача на місці зупинки, з яких вбачається, що гр. ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що поліс страхування зробити не встиг, та просив зробити йому попередження, факт відсутності полісу страхування, а також факт керування транспортним засобом «AUDI А8», номерний знак НОМЕР_1 , позивачем не заперечується та не оспорюється, а отже - є встановленим як передбачено ч. 1 ст. 78 КАС України.

Крім того, поліцейський роз`яснив суть скоєного водієм ( ОСОБА_1 ) адміністративного правопорушення, було вказано що така дія водія, як відсутність при собі чинного полісу страхування, містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Після проведення підготовчих дій, поліцейський повідомив, що буде розглядати справ за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Також, позивачу було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату шграфу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, як передбачено ст. 307, 308 КУпАП.

Факт роз`яснення позивачу прав, передбачених ст. 268 КУпАП та строки оскарження, як передбачено ст. 289 КУпАП, та підтверджується відеозаписом та оскаржуваною постановою, зокрема у графі № 8 наявний підпис позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

На думку відповідача, розглядаючи дану справу, поліцейським УПП було з`ясовано всі обставини, які підлягають з`ясуванню, а тому поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допускав.

Отже, на думку відповідача, поліцейський УПП мав всі законні підстави для зупинки траспортного засобу, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів.

Відповідно оскаржувана постанова обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

Позиція суду:

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідка, суд дійшов до наступного висновку:

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 16.07.2025 року, близько 08 год. 32 хв., в ході виконання службових обов`язків щодо слідкування за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, працівники поліції, за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 69, виявили транспортний засіб марки «АUDI А8», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, ОСОБА_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом без чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинного внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про які міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, чим порушив п. 2. 1. ґ) Правил дорожнього руху, яким визначено, обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити поліс страхування.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його власним підписом у розділі постанови «копію постанови мною отримано».

Оспорюючи законність постанови поліцейського, позивач послався на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, пояснив суду, що дійсно вказаний транспортний засіб не мав чинного страхового полісу, оскільки сам позивач не використовував вказаний автомобіль, а лише переганяв його для проведення технічних робіт на СТО. На час розгляду справи судом вказаний транспортний засіб так і не має дійсного страхового полісу. Суд звертає увагу на непослідовність та різницю у показах самого позивача під час відео фіксації та під час пояснень в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху;

В ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов`язаний у тому числі мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування, саме водієм транспортним засобом, без наявності полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або у разі непредявлення електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чинного внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, суб`єктом правопорушення, передбаченого вказаною нормою, є саме водій транспортного засобу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За інформацією представника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області щодо факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме відсутності у нього при собі чинного полісу страхування у паперовій або електронній формі та не пред`явлення його на вимогу працівника поліції, що підтверджується відеозаписами з місця події, зафіксованими на портативний відеореєстратор поліцейського № 475795, витягами з загальнодоступного сайту МТСБУ, інформацією щодо відсутності станом на 16.07.2025 року полісу страхування на транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 (VIN згідно реєстраційного документу № WAUENCF54JA135728), усними поясненнями позивача на місці зупинки, з яких вбачається, як ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що поліс страхування зробити не встиг, та просив зробити йому попередження, і факт відсутності полісу страхування, а також факт керування транспортним засобом «AUDI А8», номерний знак НОМЕР_1 , що в свою чергу позивачем не заперечувалось та не оспорюється, а отже - є встановленим, як передбачено ч. 1 ст. 78 КАС України.

Таким чином, під час розгляду справи знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 16.07.2025 року керував автомобілем AUDI A8, державний номерний знак НОМЕР_1 , при собі не мав чинного полісу страхування у паперовій або електронній формі та не пред`явив його на вимогу працівника поліції, чим порушив вимоги ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", що свідчить, в свою чергу про порушення вказаної заборони, яка посягає на безпеку дорожнього руху, а отже тим самим є очевидним вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, була розглянута відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що позивач розцінює як порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

В ч.ч. 2-3 ст. 258 КУпАП встановлено, що Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП працівником національної поліції протокол про адміністративне правопорушення не складається, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення.

У ході судового розгляду було допитано свідка інспектора 2-го взводу 8-ї роти 2-го батальйону УПП ДПП в Одеській області, старшого лейтенанта ОСОБА_2 , яка пояснила суду обставини зупинки автомобіля позивача, мотивуючи таку зупинку тим, що в ході відстеження руху транспорту по вулицях міста здійснювалася вибіркова перевірка автомобілів щодо наявності у них поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за допомогою бази МТСБУ, що знаходиться у загальному доступі. Таким чином стало відомо про відсутність поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб, що знаходився під керуванням позивача. У межах наданих повноважень працівницею поліції, свідком по цій справі, було складено оскаржувану постанову.

Враховуючи вищевикладене, взявши до уваги, що покази свідка знаходяться у логічній взаємодії з іншими доказами у справі, не суперечать їм, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 уповноважена особа відповідача діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови серії ЕНА № 5233674 від 16.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем без наявного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з цим в задоволенні позову слід відмовити.

У справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241, 257-262, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, б. 5), про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 17.09.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО