Справа № 609/762/25
Суддя: Катерняк О. М.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/762/25

2-а/609/20/2025

22 вересня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді: Катерняк О.М.

за участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5454097 від 11.08.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 15 серпня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України (далі відповідач), в котрому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5454097 від 11.08.2025 року, якою його було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

2. Позов обґрунтовано тим, що 11 серпня 2025 року, близько 13 год 30 хв позивач на території Хмельницької області під час керування автомобілем MAN TGA 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом KOGELSN-24, д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Хмельницькій області за нібито вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Один із працівників поліції, після зупинки транспортного засобу, повідомив позивачу, що з напівпричепа знято борти для перевезення вантажу, чим порушено п. 31.3 а ПДР України, а тому він підлягає адміністративній відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП. При спілкуванні із ним працівники поліції не зазначили жодного нормативного акту, яким би було визначено обов`язок внесення змін в реєстраційні документи, не представили жодного документа, який би вказував на порушення позивачем норм та стандартів в сфері безпеки дорожнього руху. Надані позивачем пояснення не було прийнято до уваги, натомість працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5454097 від 11.08.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, в постанові зазначено «водій керував ТЗ з напівпричепом, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп бортовий, а по факту переобладнаний на платформу без внесення змін в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу». Пунктом 31.3 а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством України у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Відповідно до статті 32 Закону України «Про дорожній рух» визначено поняття переобладнання транспортних засобів, та вказано, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Постановою КМУ від 21.07.2010 року №607 «Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів» визначено, що цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива. Відповідно до п. 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів, саме законом, а не підзаконним актом, яким є ПДР України, має бути визначено обов`язок власника транспортного засобу проведення такої реєстрації. Відповідачем не вказано в оскаржуваній постанові вимоги якого саме закону порушив позивач, здійснивши зняття борта напівпричепа та не зазначено посилання на норму, яка зобов`язує внесення змін в реєстраційні документи. Не зазначено, до чого саме призвело зняття борта (до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії тощо) та нормативного акта, яким би було визначено обов`язок внесення змін в реєстраційні документи. Також позивач звертає увагу на те, що зняття борта з напівпричепа не призводить до зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів. Тобто саме зняття борта напівпричепа не є переобладнанням транспортного засобу, оскільки воно не призводить до зміни облікових даних механічного транспортного засобу. Самим заводом виробником металеві борти встановлені так, щоб їх можна було знімати з мінімальним зусиллям і документами заводу виробника не заборонено цього робити. Таким чином вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків працівника поліції фактичним обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також винесеною без достатніх, допустимих, належних доказів в порушення прав позивача передбачених КУпАП та Конституцією України.

3. 09 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Рисюка П.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Вважає вимоги позивача безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 11.08.2025 старшим інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Назаром А.Ф., під час виконання своїх службових обов`язків, близько 13 год 30 хв на 94 км а/д Т-18-04 було виявлено, що водій керував транспортним засобом марки MAN TGA 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL SN-24, д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «напівпричіп бортовий», а по факту переобладнаний на платформу, без внесення змін в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким порушив п. 31.3 а ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відтак, інспектор, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, притягнув водія до адміністративної відповідальності, застосувавши до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказує, що відповідно до п. 31.1. ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Відповідно до п. 31.3. ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Відповідно до п. 5.2 ДСТУ 3649:2010 не дозволено вносити зміни у конструкцію колісного транспортного засобу, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком. Відповідно до статті 37 Закону України «Про дорожній рух», експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі: - порушення вимог щодо їх переобладнання; - порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв; - виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення. Згідно Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам та нормативам. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це КМУ організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521) переобладнання - зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів

конструкції КТЗ, що перебувають в експлуатації, які порушують чи можуть порушити відповідність цього КТЗ вимогам нормативних документів щодо безпечності конструкції, наприклад, зміни: повної маси та її розподілу по осях; центру мас; типу двигуна, його маси і потужності; колісної бази чи колісної формули; конструкції систем світлової сигналізації, гальмового і рульового керування та трансмісії; зовнішньої поверхні кузова; захисних пристроїв; установки кабіни, кузова чи їхніх деталей; спеціального обладнання і номерних агрегатів тощо, не передбачених нормативно-технічною документацією на такий КТЗ; Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 22 грудня 2010 р. № 1166 Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються, Колісні засоби спеціального або спеціалізованого призначення - колісні засоби категорій M, N або О, призначені для перевезення пасажирів певних категорій та/або вантажів (спеціалізовані колісні засоби), або для виконання спеціальних робочих функцій (спеціальні колісні засоби), для чого необхідно встановлення спеціального кузова та/або устаткування, а також колісні засоби, обладнані виключно для пересування осіб з інвалідністю та осіб, які їх супроводжують. Маса обладнання, змонтованого на колісному засобі спеціального або спеціалізованого призначення, є складовою маси колісного засобу у спорядженому стані. Таким чином, маса бортів є складовою повної маси напівпричепа, знімаючи борти, позивач змінює повну масу напівпричепа, та зовнішню поверхню кузова з бортового на платформу, що є за своєю суттю переобладнанням та відповідно порушенням ч.2 ст.32 ЗУ «Про дорожній рух», п.31.3 (а) ПДР України.

Таким чином, вважає, що заперечення позивача щодо невчинення ним адміністративного правопорушення та безпідставність винесення постанови, спростовуються вищевказаними доказами і вказують на те, що звернення позивача до суду пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

5. Після усунення позивачем недоліків, ухвалою суду від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 02 вересня 2025 року.

6. Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 22 вересня 2025 року.

7. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі з повним підтриманням позовних вимог.

8. У відзиві на позов представник відповідача Департаменту патрульної поліції просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

9. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Зі змісту оскаржуваної постанови, яку виніс старший інспектор Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітан поліції Назар Андрій Федорович серії ЕНА №5454097 від 11 серпня 2025 року слідує, що 11.08.2025 о 13:18:24, дорога Т1804 94 км водій керував ТЗ, з напівпричепом, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп бортовий, а по факту переобладнаний на платформу без внесення змін в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 31.3. а ПДР експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що сто… Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

11. До позовної заяви позивачем додано фототаблицю напівпричепа KOGEL SN 24, на котрому зображено напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_2 , з відсутніми заднім та боковими бортами.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , засвідчену копію якого було надано позивачем до суду, установлено, що транспортним засобом є загальний напівпричіп Н/ПР бортовий-Б, марки KOGELSN-24, д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

12. Відповідно до Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01360-00566-25 вбачається, що ТОВ ОМЕГА АВТО 31 липня 2025 року було проведено обов`язковий технічний контроль транспортного засобу напівпричепа KOGEL SN 24, де зазначено вантажність (для транспортних засобів категорій N, О) 28,2 тонн. Транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним.

ІV. Оцінка Суду.

13. Відповідно до вимог ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

14. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Згідно зі ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

16. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

17. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

18. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

19. Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

20. Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

21. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

22. Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу, в тому числі правопорушень передбачених ч.1 ст.121 КУпАП.

23. Згідно з п. 5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, постанова про накладення адміністративного стягнення складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

З матеріалів справи убачається, що 11 серпня 2025 року старшим інспектором Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції Назаром Андрієм Федоровичем було винесено постанову серії ЕНА № 5454097 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, " ОСОБА_1 , 11 серпня 2025 року о 13 год 18 хв на Дорозі Т1804 94 км керував транспортним засобом з напівпричепом, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп бортовий, а по факту переобладнаний на платформу без внесення змін в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 31.3.а. ПДР - експлуатація транспортного засобу у разі їх виготовлення, переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що сто…". Також, в постанові зазначено, що до неї додається: відео 763211.

24. Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

25. Відповідно до п. 31.3 "а" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

В постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не зазначено, яка саме норма яких саме правил, нормативів і стандартів порушена.

26. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

27. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

28. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

29. Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

30. За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови, відповідачем було надано до суду диск з відеозаписом з нагрудної камери відповідача. Проте, переглянувши цей відеозапис, судом установлено, що він не містить відомостей про вчинення позивачем вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення, зокрема відповідачем не зафіксовано факту такого правопорушення. Зафіксовано лише комунікація позивача з інспектором поліції, стосовно винесення оскаржуваної постанови.

31. Інших доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, будь-які докази, що підтверджують винність позивача у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, інспектором в оскаржуваній постанові не вказано до чого саме призвело зняття бортів (до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії тощо) та нормативного акта, яким би було визначено обов`язок внесення змін в реєстраційні документи.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п.31.3.а Правил дорожнього руху, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. Відтак, факт скоєння позивачем оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, в зв`язку із чим, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова дійсно підлягає скасуванню, як протиправна.

32. Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

33. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

34. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

35. Стаття 132 КАС України передбачає види судових витрат, а саме: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому, на виконання вимог ст. 139 КАС України, та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 121, 247, 251, 268, 271, 283, 286, 287 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5454097 від 11.08.2025 року - задовольнити.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5454097 від 11 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

3.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

4.Стягнути з Департаменту патрульної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду складено 22 вересня 2025 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК