Справа № 160/954/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 вересня 2025 року Справа №160/954/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Турлакової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду у справі №160/954/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24 позов задоволено, а саме вирішено:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 : - додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень та лютий 2023 року; - додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року; - окладу за військовим званням за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року; - додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень за червень, липень, серпень, жовтень та грудень 2023 року.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати в повному обсязі та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум: - додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень за листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року; - додаткову винагороди у розмірі 100000 гривень за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року; - оклад за військовим званням за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року; - додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за червень, липень, серпень, жовтень та грудень 2023 року.

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної та додаткової відпусток за 2022 та 2023 роки.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної відпустки в кількості 30 днів та додаткової відпустки в кількості 14 днів за 2022 рік та основної відпустки в кількості 30 днів та додаткової відпустки в кількості 14 днів за 2023 рік.

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 02 жовтня 2022 року по 31 грудня 2023 року.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02 жовтня 2022 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 29.04.2024 року.

07.02.2025 року від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю, в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 160/954/24 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 160/954/24. Встановити строк Військовій частині НОМЕР_1 для подання звіту про виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 160/954/24.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року зобов`язано Військову частину подати протягом місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24.

Ухвалою суду від 27.03.2025 року відмовлено у прийнятті звіту ВЧ НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі №160/954/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено ВЧ НОМЕР_1 новий строк для подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24, протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 разом із звітом, який має відповідати ч.ч. 2, 3 статті 382-2 КАС України надати: докази часткової виплати позивачу заборгованості, які виникла на виконання рішення суду (накази, довідки тощо); належним чином посвідчені копії заявок до забезпечувального органу на отримання фінансування заборгованості щодо позивача на виконання рішення суду.

21.05.2025 року від ВЧ НОМЕР_1 надійшов звіт.

Ухвалою суду від 26.05.2025 року прийнято звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24 в частині: нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24 в частині виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року; оклад за військовим званням за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року; додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за червень, липень, серпень, жовтень та грудень 2023 року; грошової компенсації за невикористані календарні дні основної відпустки в кількості 30 днів та додаткової відпустки в кількості 14 днів за 2022 рік та основної відпустки в кількості 30 днів та додаткової відпустки в кількості 14 днів за 2023 рік; індексацію грошового забезпечення за період з 02 жовтня 2022 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням виплачених сум, а саме: 90 днів з дня отримання цієї ухвали.

Від ВЧ НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду в якому зазначено, що для виконання вказаного судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 були сформовані необхідні документи (заявки-розрахунки) та замовлено фінансування задоволених позовних вимог. Рішення суду буде виконано одразу після надходження фінансування за відповідною графою бюджетного фінансування. Станом на день надання звіту командуванням військової частини НОМЕР_1 здійснено всі необхідні і можливі в межах наданої компетенції заходи для виконання рішень судів на користь позивача. Однак, виділення фінансування на оплату задоволених позовних вимог не залежить від волевиявлення посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та в повній мірі ставиться в залежність від надходження бюджетного фінансування. Таким чином, командування військової частини НОМЕР_1 не має можливості визначити чи повідомити строки виконання рішення суду, за яким задоволені позовні вимоги майнового (грошового) характеру до військової частини НОМЕР_1 . З наведеного вище слідує, що вказана заявка розрахунок для виділення бюджетних асигнувань явно та очевидно не свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення суду або його невиконання. Навпаки, маємо зауважити, що згадані діяння доводять факт вчинення відповідачем заходів, спрямованих на виконання рішення суду у цій справі у межах реально існуючих фізичних можливостей.

При розгляді поданого звіту про виконання рішення суду, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідності до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно із частиною першою статті 383-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Абзацом першим частини першої статті 383-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (частина одинадцята статті 382-3 КАС України).

Судом встановлено, що звіт відповідача відповідає вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

Розглянувши звіт відповідача, суд встановив, що фінансово-економічною службою для забезпечення виконання рішення суду щомісячно складається та подається до забезпечувального органу заявка на отримання коштів на проведення виплат. Остання надіслана до забезпечувального органу заявка-розрахунок від 07.08.2025 №26/1/5913. Згідно додатку №2 до даної заявки-розрахунку на серпень 2025 року, у списку потреб в коштах для військовослужбовців зазначено і позивача ОСОБА_1 (сума 1392173 грн.)

Між тим, відповідачем не підтверджено проведення на користь позивача нарахованих на виконання рішення суду виплат в повному обсязі.

Як стверджує відповідач, неможливість повного виконання рішення суду зумовлена відсутністю коштів, призначених для виконання рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Окрім того, суд враховує пріоритетність захисту державного суверенітету, життя і здоров`я громадян України та її територіальної цілісності перед будь-якими іншими видами діяльності бойової військової частини та її військовослужбовців.

Таким чином, відповідач вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 160/954/24.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи Верховний Суд не вбачає наявності таких підстав.

Зважаючи на те, що відповідач здійснив конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/954/24, суд доходить до висновку про не можливість застосування до керівника відповідача штрафу за несвоєчасне виконання судового рішення, оскільки відсутні обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, відсутня недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, яка свідчить про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Враховуючи, що рішення суду залишилось не виконаним в частині невиплати нарахованої суми, суд встановлює відповідачеві новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24, а саме 90 днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 382, 382-1, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті звіту ВЧ НОМЕР_1 від 25.08.2025р. про виконання судового рішення у справі №160/954/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24, а саме: 90 днів з дня отримання цієї ухвали.

Одночасно зі звітом надати до суду документальні докази погашення нарахованої виплати або неможливості її сплати.

Роз`яснити ВЧ НОМЕР_1 , що звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №160/954/24 має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.В. Турлакова