Справа № 160/22684/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
06.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДніПроВіжн до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 № 5-1/7 Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок в частині демонтажу рекламних засобів (окремо розташованої рекламної конструкції, щита) належного Товариству з обмеженою відповідальністю "ДніПроВіжн" (пункт 9 додатку до рішення).
06.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДніПроВіжн" про забезпечення позову, в якій заявник просив:
- зупинити до набрання рішенням суду законної сили за позовом ТОВ "ДніПроВіжн" про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 р. №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині демонтажу рекламних засобів (окремо розташованої рекламної конструкції, щита) належного Товариству з обмеженою відповідальністю "ДніПроВіжн" (пункт 9 додатку до рішення), дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 р. №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині демонтажу рекламних засобів (окремо розташованої рекламної конструкції, щита 3Х6 за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 28) належних Товариству з обмеженою відповідальністю "ДніПроВіжн" (пункт 9 додатку до рішення);
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2025, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДніПроВіжн" про забезпечення позову відмовлено повністю.
рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі (далі - Положення), затвердженого рішенням міської ради від 18.12.2024 № 64/60, демонтажу підлягають рекламні засоби - у разі невідповідності місця розташування або самого рекламного засобу затвердженій пооб`єктній схемі оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами та у разі будь-якої реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на території з місцем розташування рекламного засобу (в тому числі за необхідності у разі реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на прилеглій до місця розташування рекламного засобу території (прилеглого району)) у випадку невиконання демонтажу у встановлений строк розповсюджувачем зовнішньої реклами. Також, на виконання п. 2.1 Положення, Департаментом 09.05.2025 рекомендованим листом було направлено на адресу розповсюджувача зовнішньої реклами ТОВ «ДНІПРОВІЖН» попередження № 0027/25 від 09.05.2025 про необхідність демонтажу рекламного засобу - щит 3х6 м (дозвіл № 1918/23) в термін до 17.05.2025. Слід також відзначити, що вказане попередження було отримане ТОВ«ДНІПРОВІЖН», згідно пошуків на офіційному сайті Укрпошта за трекінг номером
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Підприємство на підставі дозволу на розміщення зовнішньої реклами від 27.04.2009 р. №1918/23, виданого за рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.04.2009 р. №1043, розташовує рекламний засіб - окремо розташована рекламна конструкція (щит 3х6 м), за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 28. Строк дії дозволу з урахуванням продовження до 01.07.2022 року.
Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення від 01.07.2025 року №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок». Означеним рішенням вирішено Комунальному підприємству «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради або іншому комунальному підприємству чи закладу Дніпровської міської ради згідно з їх статутними повноваженнями вжити заходів щодо демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій), вивісок і табличок, розташованих із порушеннями порядку розміщення зовнішньої реклами та правил благоустрою, відповідно до затвердженого переліку (додається). Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради вжити заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху та громадського порядку під час проведення робіт із демонтажу рекламних засобів (п. 1 цього рішення).
Підставою для демонтажу рекламних засобів позивача у рішенні вказано лист Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 13.05.2025 р.
Не погодившись із вказаним рішенням про демонтаж рекламних засобів відповідача, позивач звернувся до суду з означеним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Закон України «Про рекламу» визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 2 ст. 16 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.
Перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений у частинах 3 і 4 вказаної статті Закону, та є вичерпним.
Порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами регулюється Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067(далі - Типові правила № 2067).
Згідно із п.2 Типових правил № 2067 дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.
Також, виконавчим органом за п.2 Типових правил № 2067 є виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.
Типовими правилами регламентовано повноваження сільських, селищних, міських рад утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган) з метою регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами.
Вказаним нормативно-правовим актом до повноважень робочого органу віднесено, зокрема, розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії.
В пункті 3 Типових правил №2067 зазначається, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Пунктом 23 цих правил встановлено, що дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.
Водночас, статтею 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що документи дозвільного характеру, строк дії яких закінчується у період дії воєнного стану, вважаються такими, дію яких продовжено на період дії воєнного стану та до кінця календарного року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, але не менше трьох місяців з дня його припинення чи скасування.
У період дії воєнного стану зупиняється перебіг визначених законом строків звернення для переоформлення документів дозвільного характеру, внесення змін до інформації, зазначеної в деклараціях про провадження господарської діяльності. З дня припинення чи скасування воєнного стану перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням часу, що минув до їх зупинення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у позивача наявний дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, строк дії якого у період дії воєнного стану не закінчився, водночас він також має бути продовжений згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду до 30 червня 2027 року.
Відповідно до п.п. 1.1 Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі, затвердженим рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2024 р. №64/60 (надалі за текстом - Положення), встановлюється порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок, розташованих на місцях, що перебувають у комунальній власності, у державній або приватній власності (на відкритій місцевості, будинках, спорудах, елементах вуличного обладнання, електричних та контактних опорах, мостах, віадуках тощо), з порушенням встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі, Принципів візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель м. Дніпра (далі Принципи), затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради від 18.12.2018 № 1250.
Відповідно до п. 2.1. Положення розповсюджувач зовнішньої реклами щодо рекламного засобу/власник вивіски чи таблички, що відповідають визначенню, наданому в пунктах 1.4.2 1.4.9 Положення, повинен усунути порушення порядку розміщення зовнішньої реклами, Принципів або демонтувати рекламний засіб, вивіску чи табличку самостійно (за власний рахунок, власними силами) не пізніше семи календарних днів на підставі попередження, виданого департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, який є контролюючим органом із розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі (далі контролюючий орган), та/або уповноваженим Дніпровською міською радою комунальним підприємством згідно зі статутними повноваженнями (далі уповноважене комунальне підприємство). уповноваженим Дніпровською міською радою комунальним підприємством згідно зі статутними повноваженнями (далі уповноважене комунальне підприємство).
Пунктами 1.4.2-1.4.9 Положення визначено вичерпний перелік підстав для демонтажу рекламних засобів.
Так, демонтажу підлягають такі рекламні засоби:
1.4.2. Рекламні засоби, вивіски та таблички, що внаслідок їх неналежного виготовлення або експлуатації перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров`ю людей або можуть заподіяти шкоду майну третіх осіб.
1.4.3. Рекламні засоби, вивіски та таблички, що заважають проведенню робіт з усунення аварійних ситуацій.
1.4.4. Самовільно розташовані рекламні засоби (рекламні засоби, розташовані без отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, у разі скасування дозволу, після закінчення строку дії дозволу якщо строк дії дозволу не продовжено).
1.4.5. Рекламні засоби, розміщені не відповідно до дозволів (з недодержанням зазначених у дозволі на розміщення зовнішньої реклами місця розташування рекламного засобу та/або конструкції рекламного засобу), а також вивіски та таблички, розташовані з порушенням вимог Принципів.
1.4.6. Рекламні засоби у разі невідповідності місця розташування або самого рекламного засобу затвердженій пооб`єктній схемі оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами та у разі будь-якої реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на території з місцем розташування рекламного засобу (в тому числі за необхідності у разі реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на прилеглій до місця розташування рекламного засобу території (прилеглого району)) у випадку невиконання демонтажу у встановлений строк розповсюджувачем зовнішньої реклами.
1.4.7. Рекламні засоби у разі несплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, якщо загальна сума заборгованості перевищує суму оплати за два місяці. 1.4.4. Самовільно розташовані рекламні засоби (рекламні засоби, розташовані без отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, у разі скасування дозволу, після закінчення строку дії дозволу якщо строк дії дозволу не продовжено).
1.4.8. Рекламні засоби у разі дострокового розірвання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у випадку невиконання демонтажу у встановлений договором строк розповсюджувачем зовнішньої реклами.
1.4.9. Рекламні засоби, вивіски та таблички у разі тривалого або неодноразового порушення Правил.
Підставою для демонтажу рекламного засобу позивача в оскарженому рішенні вказано лист Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 13.05.2025.
Суд зазначає, що така підстава для демонтажу рекламного засобу як лист Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради відсутня у вичерпному переліку підстав, визначених Положенням.
Так, відповідачем зазначено, що рекламна конструкція ТОВ «ДНІПРОВІЖН» підлягала демонтажу, як така, що розташована із порушеннями порядку розміщення зовнішньої реклами та правил благоустрою, що підлягають демонтажу.
Тому, на виконання п. 2.1 Положення, Департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради 09.05.2025 рекомендованим листом було направлено на адресу розповсюджувача зовнішньої реклами ТОВ «ДНІПРОВІЖН» попередження № 0027/25 від 09.05.2025 про необхідність демонтажу рекламного засобу - щит 3х6 м (дозвіл № 1918/23) в термін до 17.05.2025.
Позивачем 28.05.2025 було надано заперечення на вказане попередження на адресу Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, де зазначалося про його згоду на перенесення рекламного засобу - щит 3х6 м за умови надання іншого рівноцінного місцерозташування на час проведення робіт з благоустрою.
Суд зазначає, що відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутній відповідний проєкт благоустрою, з якого вбачається необхідність демонтажу рекламного засобу позивача.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Обов`язок доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб`єкта владних повноважень, який подає до суду докази на обґрунтування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, але ці докази були наявні та враховувались на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Вказаний висновок наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/4989/17, від 25 січня 2025 року у справі №400/4829/24.
Таким чином, посилання відповідача у відзиві на проєкт благоустрою не є належним та допустимим доказом правомірності прийняття оскарженого рішення, оскільки, останні не містять жодного посилання на будь-який проєкт благоустрою.
У п. 2.4. Положення визначено, що організація та проведення примусового демонтажу рекламних засобів, вивісок чи табличок здійснюється уповноваженим комунальним підприємством власними силами або із залученням сторонніх організацій / іншими комунальними підприємствами чи закладами Дніпровської міської ради, визначеними у рішенні виконавчого комітету міської ради про демонтаж рекламних засобів, вивісок чи табличок.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що відповідач у п.1 оскарженого рішення неправомірно не визначив конкретне комунальне підприємство чи заклад Дніпровської міської ради, на який покладено організація та проведення примусового демонтажу рекламних засобів за цим рішенням, натомість наділив повноваженнями у здійснювати демонтаж рекламних конструкцій будь-якому комунальному підприємству чи закладу Дніпровської міської ради згідно з їх статутними повноваженнями.
Пунктом 28 Типових правил № 2067 встановлено, що у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, робочий орган у семиденний строк письмово повідомляє про це розповсюджувача зовнішньої реклами. У десятиденний строк з початку зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва робочий орган надає розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце. У разі досягнення згоди щодо нового місця розташування рекламного засобу вносяться зміни у дозвіл.
Відшкодування витрат, пов`язаних з демонтажем та монтажем рекламного засобу на новому місці, здійснюється відповідно до договору з власником місця розташування рекламного засобу.
Плата за надання робочим органом послуг, пов`язаних із зміною місця розташування рекламного засобу, не справляється. Строк дії дозволу продовжується на час, необхідний для вирішення питання про надання рівноцінного місця. Після закінчення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу розповсюджувач зовнішньої реклами має пріоритетне право на розташування рекламного засобу на попередньому місці.
Аналізуючи наведені положення пункту 28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року, №2067), слід прийти до висновку, що ними не врегульовано питання демонтажу рекламних конструкцій без погодження з суб`єктом господарювання, який розповсюдив рекламу.
У цьому разі демонтаж конструкцій можливий внаслідок дотримання процедури, яка включає в себе досягнення згоди з розповсюджувачем зовнішньої реклами.
Суд зазначає, що відповідачем не надано та матеріали справи не містять відомостей щодо завчасного направлення на адресу позивача повідомлення з інформацією про інше тимчасове рівноцінне місце розташування рекламного засобу, у зв`язку з проведенням реконструкції, ремонту або будівництва.
Окрім того, лист - попередження Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 09.05.2025 не містить жодного посилання на конкретну підставу для проведення демонтажу, не містить пропозиції щодо зміни місця розташування рекламних засобів.
Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 року, верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема в закони, які за змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. При цьому справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Таким чином, ця юридична позиція Конституційного Суду України поширюється і на необхідність врегулювання органами публічної влади «правової процедури», яка визначає критерії справедливого ставлення органів публічної влади до особи.
Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 5-р/2019, Конституція України містить низку фундаментальних положень щодо здійснення державної влади, передбачених статтями 3, 5, 6, 8, 19 Основного Закону. Названі конституційні приписи перебувають у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до усталених Конституцією України цілей їх утворення.
Тому, коли йдеться про вчинення дискреції суб`єктом владних повноважень, такі суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).
Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.
Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Разом з тим, ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (п. 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п. 10).
Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рамках адміністративного судочинства: дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм; бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України; рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі №800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 2.3. Положення визначено, що примусовий демонтаж на підставі, зокрема, п.1.4.6. Положення, здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету міської ради про демонтаж.
Згідно з п. 2.4. Положення організація та проведення примусового демонтажу рекламних засобів, вивісок чи табличок здійснюється уповноваженим комунальним підприємством власними силами або із залученням сторонніх організацій/іншими комунальними підприємствами чи закладами Дніпровської міської ради, визначеними у рішенні виконавчого комітету міської ради про демонтаж рекламних засобів, вивісок чи табличок.
З огляду на зазначені приписи Положення виконавчий комітет Дніпровської міської ради не мав обирати інший спосіб поведінки ніж той, який йому окреслено приписами Положення.
Тому суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині доручення Комунальному підприємству «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради або іншому комунальному підприємству чи закладу Дніпровської міської ради згідно з їх статутними повноваженнями вжити заходів щодо демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) позивача є протиправним.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням наведеного у сукупності суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не виконано покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, з метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 року №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині демонтажу рекламного засобу - окремо розташованої рекламної конструкції (щит 3х6 м) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВІЖН», який наведено у пункті 9 додатку до рішення та визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 року №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині доручення Комунальному підприємству «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради або іншому комунальному підприємству чи закладу Дніпровської міської ради згідно з їх статутними повноваженнями вжити заходів щодо демонтажу рекламного засобу (спеціальної конструкції) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВІЖН», який наведено у пункті 9 додатку до рішення.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.07.2025 року № 5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині демонтажу рекламного засобу (окремо розташованої рекламної конструкції, щита 3х6 м) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВІЖН», який наведено у пункті 9 додатку до рішення.
Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради 01.07.2025 року №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» 01.07.2025 року №5-1/7 «Про демонтаж рекламних засобів, вивісок і табличок» в частині доручення Комунальному підприємству «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради або іншому комунальному підприємству чи закладу Дніпровської міської ради згідно з їх статутними повноваженнями вжити заходів щодо демонтажу рекламного засобу (окремо розташованої рекламної конструкції, щита 3х6 м) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВІЖН», який наведено у пункті 9 додатку до рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 19.09.2025.

Суддя О.В. Царікова