Справа № 381/3481/25
Суддя: Самуха В. О.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Рішення

Іменем України

22 вересня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судового засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Фастів Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 644 у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП, -

встановив:

27 червня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий в її інтересах адвокатом Семенковим Марко Валентиновичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 644 у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

За змістом заявлених позовних вимог стверджується про те, що позивачку, яка обіймає посаду начальника відділу цивільного захисту, оборони, військового обліку та роботи з правоохоронними органами Калинівської селищної ради, було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 34 000 гривень.

Позивачка не погоджується із законністю її притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та стверджує про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з подальшим закриттям провадження у справі.

Позивачка наполягає на тому, що належним чином виконувала покладені та неї службові обов`язки та не вчиняла дій чи не допускала бездіяльності, що б утворювала об`єктивну сторону складу інкримінованого правопорушення. Твердження про вчинення нею суспільно-шкідливого проступку засноване на припущенні, а припущення не може бути підставою для висновку про винуватість особи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків (а. с. 93, зворот).

Після усунення недоліків, що стали підставою для залишення позову без руху, Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2025 року було відкритим провадження у справі, судове засідання призначено на 13 серпня 2025 року, в перший робочий день головуючого судді після щорічної відпустки.

22 серпня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву.

За змістом відзиву стверджується про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та наявність підстав для накладення на позивачку адміністративного стягнення за вчинене правопорушення.

В судове засідання, призначене на 13 серпня 2025 року не з`явились учасники справи, внаслідок чого судове засідання було відкладеним до 10 вересня 2025 року.

В судове засідання, призначене на 10 вересня 2025 року з`явились позивачка та її представник, представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання, не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не заявив.

З урахування позиції позивачки та її представника, суд, керуючись приписами частини 1 статті 205 КАС України, вирішив проводити судове засідання без участі представника відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Позивачка зазначила, що обіймає посаду начальника відділу цивільного захисту, оборони, військового обліку та роботи з правоохоронними органами Калинівської селищної ради, належним чином виконує свої посадові обов`язки, в тому числі і в сфері мобілізації, вживала заходів для оповіщення військовозобов`язаних за списками, наданими з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, між Калинівською селищною радою та ФОП « ОСОБА_2 » було укладено договір про надання транспортних послуг від 30 січня 2025 року. Цей договір був укладеним з метою забезпечення перевезення військовозобов`язаних осіб та осіб, що призвані на військову службу. Цей договір виконувався, про що свідчать, зокрема, долучені до матеріалів справи акти наданих послуг.

На уточнюючі питання суду, позивачка пояснила, що перелік обов`язків щодо організації процесу мобілізації та оповіщення, які покладені на неї, як керівника підрозділу органу місцевого самоврядування, визначений нормативними актами КМУ. Окремо існує положення про відділ, який очолює позивачка, а зміст її посадових обов`язків деталізований в посадовій інструкції. Однак копії цих документів нею до справи не долучені.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, суд закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами та перейшов на стадію ухвалення судового рішення.

Відповідно до приписів статті 227 КАС України, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 22 вересня 2025 року до 16 години 30 хвилин.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу цивільного захисту, оборони, військового обліку та роботи з правоохоронними органами Калинівської селищної ради.

Відповідну посаду позивачка обіймає з 01 червня 2023 року згідно із розпорядженням селищного голови від 30 травня 2023 року № 203-К.

Відповідно розпорядженню селищного голови Калинівської селищної ради від 01 червня 2023 року № 206-К, позивачка є відповідальною за ведення первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території Калинівської селищної територіальної громади.

26 травня 2025 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 скеровано подання Фастівської районної військової адміністрації № 06-69/2699 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 КУпАП.

За змістом подання стверджується, що посадові особи Калинівської селищної ради не організували та не забезпечили мобілізацію людських ресурсів на території населених пунктів Калинівської територіальної громади у кількості 159 осіб з 01 січня до 01 квітня 2025 року.

Крім того, у поданні стверджується, що не було забезпечено організацію доставлення оповіщених осіб до відповідних відділів ІНФОРМАЦІЯ_3 ; доставку осіб, призваних на військову службу під час мобілізації і в особливий період, до визначених ІНФОРМАЦІЯ_2 місць (пунктів) збору, місць дислокації військових частин; не було забезпечено подання щотижневої інформації про хід виконання призову громадян у розрізі старостинських округів та про вжиті заходи щодо вирішення проблемних питань.

09 червня 2025 року відносно позивачки був складеним протокол № 644 про адміністративне правопорушення, за змістом якого стверджується, що було допущено невиконання відповідальними особами виконавчого комітету Калинівської селищної ради визначених законодавством обов`язків щодо організації мобілізаційної підготовки, а саме, не забезпечено організацію доставлення оповіщених осіб до ТЦК та СП, доставлення осіб, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період до місць (пунктів), не надання інформації про хід виконання призову.

Позивачка в протоколі зазначила, що не визнає та заперечує існування викладених в ньому обставин.

17 червня 2025 року відносно позивачки винесено постанову № 644 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою позивачку визначено винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень.

За змістом цієї постанови стверджується, що позивачка не організувала та не забезпечила проведення мобілізації людських ресурсів та території населених пунктів Калинівської ТГ. Не забезпечила організацію доставлення оповіщених осіб до відповідних відділів РТЦК та СП, доставку осіб, призваних на військову службу до місць збору, не забезпечила подання щотижневої інформації про хід виконання заходів призову громадян, планове завдання щодо призову за (не читабельна частина) не реалізовано.

Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін урегульовані наступними правовими нормами.

Так, згідно приписів абзацу 1, 11, 17 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про порушення яких стверджується в оскаржуваній постанові,виконавчі органи сільських, селищних, міських рад:здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

В пункті 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, визначені обов`язки службових осіб органів місцевого самоврядування (виконавчих комітетів органів місцевого самоврядування), серед цих обов`язків - здійснення оповіщення зазначених у розпорядженні резервістів та військовозобов`язаних за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання шляхом вручення повісток під їх особистий підпис; повідомлення письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства; забезпечення прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від дільниць оповіщення до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин.

Згідно пункту 101 цього Порядку, матеріально-технічне забезпечення заходів, пов`язаних з призовом громадян на військову службу під час мобілізації, що здійснюється місцевими держадміністраціями (військовими адміністраціями) та органами місцевого самоврядування, включає, зокрема , забезпечення районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки автомобільним та іншими транспортними засобами, необхідними для здійснення заходів оповіщення та перевезення резервістів та військовозобов`язаних від дільниць оповіщення (місць проживання) до таких центрів (збірних пунктів) та від збірних пунктів до військових частин (установ).

Згідно приписів частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з наведеним визначенням, основними ознаками адміністративного правопорушення є протиправність та вина у вчиненні діяння, що посягає на визначені законом суспільні відносини, в тому числі і встановлений порядок управління.

Згідно приписів частини 3 статті 210-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», було оголошеним загальну мобілізацію на території України, дія цього Указу неодноразово була продовженою, станом на дату ухвалення рішення продовжуються заходи мобілізації.

Далі, у КУпАП не наведено визначення складу адміністративного правопорушення, за загально прийнятим визначенням склад адміністративного правопорушення це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що визначають діяння як адміністративне правопорушення.

Елементами складу адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. Вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Отже, обов`язковим є встановлення місця, часу, обставин і способу скоєння (вчинення) адміністративного правопорушення.

Відсутність (не встановлення) ознак об`єктивної сторони свідчить про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, що в силу приписів частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи наведені правові норми в їх сукупності, суд констатує, що порушення приписів статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відповідних приписів Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, що в вчинено в особливий період може бути кваліфікованим за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а позивачка, як службова особа органу місцевого самоврядування особа, може бути суб`єктом його вчинення.

Разом із тим, обов`язковим є встановлення об`єктивної сторони правопорушення - місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення.

У випадку, якщо відповідні ознаки об`єктивної сторони правопорушення не будуть встановлені та підтверджені поза розумним сумнівом, склад адміністративного правопорушення вважається недоведеним (відсутнім), що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що обов`язкові елементи об`єктивної сторони правопорушення не доведені зокрема, відсутня інформація про час, місце, спосіб вчинення діяння.

Службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 наведені лише посилання на норми законодавства, про порушення яких стверджується позивачкою, як службовою особою органу місцевого самоврядування та в загальному вигляді наведено інформацію порушення, однак не деталізовано, коли, як та в який спосіб вчинені ці дії чи бездіяльність та які саме службові обов`язки позивачки були нею порушені.

Зокрема, не конкретизовано в чому виражається не здійснення організації та не забезпечення мобілізації людських ресурсів на території населених пунктів Калинівської селищної ради.

Не зазначено, коли, в якому місці та за яких обставин не було забезпечено доставлення оповіщених осіб до відповідних ІНФОРМАЦІЯ_4 та подальшу доставку осіб, призваних на військову службу, до місць збору. Не наведений перелік осіб, що підлягали доставленню до ІНФОРМАЦІЯ_4 чи місць проведення збору, та які не були доставленими до зазначених місць саме внаслідок протиправних дій чи бездіяльності відповідачки.

Натомість позивачкою, як особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, були надані докази виконання заходів оповіщення зокрема, до позовної заяви долучені списки осіб, що підлягали оповіщенню та інформація про вжиті заходи оповіщення цих осіб.

Службовими особами відповідача не спростовано обставин здійснення відповідних заходів та обставин інформування ІНФОРМАЦІЯ_3 про проведені заходи оповіщення.

Службовими особами відповідача не наведено інформації про конкретних осіб, які мали бути оповіщеними, однак внаслідок дій чи бездіяльності позивачки, заходи щодо оповіщення цих осіб вчиненими не були.

Також, позивачкою до матеріалів справи долучений договір про надання транспортних засобів № 5 від 30 січня 2025 року та акти наданих послуг від 11 березня 2025 року та 21 квітня 2025 року, в яких зафіксовано здійснення послуг перевезення від селища Калинівка до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до військових частин (а. с. 66, 70,71).

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що на підставі цього договору було здійсненим переведення осіб, що підлягають мобілізації та призваних на військову службу. Маршрути перевезення зафіксовані в актах наданих послуг.

Разом із тим, службовими особами відповідача не спростовано укладення відповідного договору, стороною якого є орган місцевого самоврядування, та подальшого перевезення осіб, що підлягають мобілізації чи були призваними на військову службу.

Службовими особами відповідача не наведено інформації про обставини, що свідчили б про те, що внаслідок дій чи бездіяльності позивачки не було забезпечено доставлення осіб до ІНФОРМАЦІЯ_4 , пунктів збору чи військових частин та не наведено даних про те, що це за особи, коли та куди вони не були доставленими.

Далі, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, позивачці інкриміновано не подання щотижневої інформації про хід виконання заходів призову громадян.

Разом із тим, суд констатує, що згідно правової конструкції, передбаченої статтею 210-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

При цьому, службовими особами відповідача не зазначено, в якому саме законодавчому акті передбачено необхідність виконання такого обов`язку та, відповідно, які саме норми законодавчого акту були порушеними позивачкою.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів частини 2 статті 77 КУпАП, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зміст наведених правових норм свідчить, що саме на відповідача покладається обов`язок доведення правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Однак, з урахування встановлених обставин справи, суд констатує, що службовими особами відповідача не доведено наявності в діях позивачки необхідних ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення та протиправності її дій, як ознаки суб`єктивної сторони правопорушення. Судом також не встановлено вини позивачки у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови № 644 та подальшого закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, є доведеними і підлягають задоволенню.

Такий спосіб захисту прав позивача відповідатиме приписам пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України.

При цьому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Далі, згідно зі ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Отже, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, зокрема з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням наведеного, керуючись приписами статті 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, статті 255, 265, 258, 288, 289 КУпАП, статті 4, 12, 46, 72, 77, 121, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 644 у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 червня 2025 року № 644, провадження в цій справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.