Справа № 320/7733/24
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7733/24 Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача взято на облік як платника єдиного внеску Ірпінською податковою інспекцією 26.06.1995 року, номер взяття на облік 10-30-04-0407.

Акціонерним товариством Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі () отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2023 року №Ю-1451-17, складену ГУ ДПС у Київській області, згідно якої підприємству визначено суму боргу у розмірі 478 163,3 грн.

Не погоджуючись із визначеною сумою боргу, позивачем направлено на адресу ДПС України скаргу на вимогу про сплату боргу від 12.12.2023 року №Ю-1451-17.

За результатом розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення №1981/6/99-00-06-02-01-06 від 25.01.2024 року, відповідно до якого вимогу про сплату боргу залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами та доповненнями (далі Закон України), а саме пунктом 2 статті 1 визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Судом встановлено, що відносно позивача були складені вимоги про сплату боргу №Ю-1451-17 від 06.02.2018 року, №Ю-1451-17 від 12.06.2018, №Ю-1451-17 від 09.07.2018 року, №Ю- 1451-17 від 05.09.2018 року, №Ю-1451-17 від 04.02.2019 року, №Ю-1451-17 від 04.03.2020 року, №Ю-1451-17 від 03.04.2020 року, №Ю-1451-17 від 15.05.2020 року, №Ю-1451-17 від 09.06.2020 року, №Ю-1451-17 від 03.07.2020 року, №Ю-1451-17 від 08.09.2020 року, №Ю-1451-17 від 13.10.2020 року, №Ю-1451-17 від 11.11.2020 року, №Ю-1451-17 від 13.09.2021 року, №Ю-1451-17 від 02.09.2021 року, №Ю-1451-17 від 10.04.2023 року, №Ю-1451-17 від 14.06.2023 року, №Ю-1451-17 від 13.09.2023 року.

Не погоджуючись із визначеним сумами недоїмки, позивачем було здійснено оскарження зазначених вище вимог в адміністративному та судовому порядку, а саме:

вимога про сплату боргу №Ю-1451-17 від 06.02.2018 року оскаржена в Київський окружний адміністративний суд, справа №810/2691/18. Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі №810/2691/18 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2018 року №Ю-1451-17, в апеляційному порядку зазначене рішення не оскаржено;

вимога №Ю-1451-17 від 12.06.2018 року оскаржена в судовому порядку, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року у справі №810/4625/18 позов ПАТ ГВКК Біличі задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (в апеляційний суд ГУ ДПС у Київській області рішення суду не оскаржено);

вимога №Ю-1451-17 від 09.07.2018 року оскаржена в судовому порядку, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року у справі №320/5181/18 позов ПАТ ГВКК Біличі задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 року у справі №320/5181/18 рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року залишено без змін;

вимога №Ю-1451-17 від 05.09.2018 року оскаржена в адміністративному порядку, за результатом розгляду скарги ДФС України прийнято рішення про результат розгляду скарги від 19.11.2018 року №37563/6/99-99-11-02-02-25, відповідно до якого вимогу про сплату боргу від 05.09.2018 року №Ю-1451-17 скасовано, вимога вважається відкликаною, а скарга задоволена частково;

вимога №Ю-1451-17 від 04.02.2019 року оскаржена у судовому порядку, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року у справі №320/2150/19 позов ПАТ ГВКК Біличі задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області залишено без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду без змін;

вимога №Ю-1451-17 від 04.03.2020 року та вимога №Ю-1451-17 від 03.04.2020 року оскаржені в Київський окружний адміністративний суд (справи №320/6116/20 та №320/6112/20 відповідно). Рішеннями від 23.09.2020 року у справах №320/6116/20 та №320/6112/20 позови ПАТ ГВКК Біличі задоволено, вимоги про сплату боргу скасовані;

вимога №Ю-1451-17 від 09.06.2020 року оскаржена у Київський окружний адміністративний суд, справа №320/7486/20, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року позовну заяву ПАТ Гурничовидобувного і каменеобробного комбінату Біличі до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, разом з доданими матеріалами справи повернуто позивачеві, вказане судове рішення до апеляційної інстанції не оскаржувалося;

вимога №Ю-1451-17 від 03.07.2020 року оскаржена в Київський окружний адміністративний суд, справа №320/8248/20, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року вимогу скасовано;

вимога №Ю-1451-17 від 08.09.2020 року оскаржена до Київського окружного адміністративного суду, справа №320/11852/20, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 року позовну заяву ПАТ Гурничовидобувного і каменеобробного комбінату Біличі до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, разом з доданими матеріалами справи повернуто позивачеві, вказане судове рішення в апеляційний суд не оскаржувалося;

вимога №Ю-1451-17 від 13.10.2020 року оскаржена у Київський окружний адміністративний суд, справа №320/12536/20, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 року № Ю-1451-17, вказане рішення суду в апеляційний суд не оскаржувалося;

вимога №Ю-1451-17 від 11.11.2020 року року оскаржена в судовому порядку, справа №320/412/21, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Київській області від 11.11.2020 року № Ю-1451-17, вказане рішення суду в апеляційний суд не оскаржувалося;

вимога №Ю-1451-17 від 11.12.2020 року оскаржується в Київському окружному адміністративному суді, справа №320/14745/21;

вимога №Ю-1451-17 від 02.09.2021 року оскаржена в судовому порядку, справа №320/14119/21, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату недоїмки Головного управління Державної податкової служби у Київській області податкову вимогу від 02.09.2021 року № Ю-1451-17, вказане рішення суду до апеляційної інстанції не оскаржувалося;

вимога №Ю-1451-17 від 14.06.2021 року оскаржена в судовому порядку, справа №320/9775/21, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 року визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.06.2021 року №Ю-1451-17, складену Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області, вказане рішення суду до апеляційної інстанції не оскаржувалося;

вимога №Ю-1451-17 від 10.04.2023 року оскаржена в адміністративному порядку, скаргу підприємства задоволено частково;

вимога №Ю-1451-17 від 14.06.2023 року перебуває в процесі оскарження (26.07.2023 року направлено позов до Київського окружного адміністративного суду);

вимога №Ю-1451-17 від 13.09.2023 року скасована відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року по справі №320/5735/24. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року - без змін.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 6 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

На відміну від пункту 6 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Податковим кодексом України, а саме пункт 10 статті 87 Податкового кодексу, так само як і статті 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції чинній на момент затвердження переліку вимог кредиторів у справі про банкрутство), передбачено, що вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, тобто відбувається зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

З облікової картки платника податків судом встановлено, що станом на 31 грудня 2012 року за позивачем обліковувалась недоїмка у сумі 274 546,87 грн та пеня у сумі 1 764,4 грн.

Разом з тим, під час судового розгляду справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2012 року у справі №58/022-12 порушено провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19 червня 2012 року у справі №58/022-12 про банкрутство АТ ГВКК Біличі визначені заявлені вимоги кредиторів, в тому числі Ірпінської ОДПІ Київської області, правонаступником якої є ГУ ДПС у Київській області і Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області.

Відповідно до статті 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, а місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19 червня 2012 року у справі №58/022-12 про банкрутство затверджено суму заявлених вимог Пенсійним фондом України до акціонерного товариства Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі у розмірі 510 442,80 грн (штрафні санкції та пеня).

В подальшому повноваження щодо адміністрування Єдиного соціального внеску передано від Пенсійного фонду України до органів Міндоходів, а у 2014 року - до Державної фіскальної служби України (Податкової служби).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2015 року у справі №58/022-12 затверджено Мирову угоду.

Згідно тексту Мирової угоди встановлено, що сума вимог Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області відноситься до 6 черги задоволення вимог кредиторів. Сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій та пені визначена в розмірі 510 442,80 грн. Розстрочка платежу становить дев`ять місяців з моменту затвердження господарським судом мирової угоди. Платежі необхідно здійснювати, починаючи з четвертого місяця з моменту затвердження господарським судом угоди. Сплата повинна відбуватися рівними частинами у сумі 85 073, 80 грн. щомісячно до останнього календарного дня місяця протягом шести місяців за рахунок коштів, отриманих від третьої особи.

Оскільки повноваження щодо адміністрування Єдиного соціального внеску передано від Пенсійного фонду України до органів податкової служби, то частину визначених у мировій угоді зобов`язань акціонерного товариства Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі, повинно було сплачувати до Ірпінської ОДПІ Київської області, а саме 211 652,85 грн, а решту 298 789,95 грн зобов`язання до Пенсійного фонду.

Позивачем було погашено вказану суму заборгованості у розмірі 211 652,85 грн згідно ухвали Господарського суду Київської області по справі Б8/022-12 від 14.12.2015 року про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство ПАТ Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі перед Ірпінською ОДПІ Київської області відповідно до платіжних доручень:

29.07.2016 року у сумі 41 505,25 грн (платіжне доручення №347);

29.08.2016 року у сумі 85 073,80 грн (платіжне доручення №379),

27.09.2016 року у сумі 85 073,80 грн (платіжне доручення №388).

Сума боргу у розмірі 298 789,95 грн була сплачена до Пенсійного фонду, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 25.11.2019 року №1317/105-04.

Докази погашення заборгованості в межах Мирової угоди зі сплати єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби містяться в матеріалах справи.

Таким чином, твердження відповідача про залишок несплаченого боргу у сумі 217 165,21 грн, що був затверджений Мировою угодою, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, на підтвердження сплати поточних зобов`язань, які визначені в самостійно поданих звітах за ІІІ квартал 2022 року у сумі 63 544,96 грн, за IV квартал 2022 року у сумі 67 074,18 грн, за І квартал 2023 року у сумі 63 378,39 грн, за ІІ квартал 2023 року у сумі 67 000,56 грн, позивачем надані копії платіжних інструкцій.

3 облікової картки платника податків судом встановлено, що ГУ ДПС у Київській області, користуючись повноваженнями контролюючого органу щодо зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, здійснив зарахування коштів, сплачених позивачем в оплату поточних зобов`язань з єдиного соціального внеску в рахунок погашення попередньої недоїмки та пені з єдиного соціального внеску в сумі, які при цьому включені до шостої черги конкурсних кредиторських вимог УПФУ у Київській області.

Проте, відповідно до пункту 87.10 статті 87 ПКУ з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та згідно з Кодексом України з процедур банкрутства (відповідно до змін внесених до ПКУ Законом №466-IX від 16.01.2020 року) без застосування норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 19 Закону №2343-XII (в редакції чинній на момент ухвалення рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ ГВКК Біличі) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зокрема, але не виключно, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Таким чином, ГУ ДПС у Київській області протиправно здійснило зарахування коштів, сплачених позивачем в рахунок оплати поточних зобов`язань з єдиного соціального внеску в рахунок погашення недоїмки та пені з єдиного соціального внеску, яка при цьому включена до шостої черги конкурсних кредиторських вимог УПФУ у Київській області в рамках справи про банкрутство позивача.

У зв`язку із чим, колегія суддів дійшла висновку про протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2023 року №Ю-1451-17.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головне управління ДПС у Київській області вилучити з облікової картки платника податку суму заборгованості з єдиного соціального внеску у сумі 502 700,79 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України 12.01.2021 року №5, затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно пункту 2 розділу 1 Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

За пунктом 1 глави 1 Розділу II Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Згідно глави 2 Розділу II Порядку з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю:

реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП;

реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення;

реєстр контролю наявності ІКП без ознаки Платник відсутній в реєстрі відкритої платнику, якого не включено/виключено з реєстру платників певного податку.

Наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок:

у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП;

у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено/виключено з реєстру платників певного податку, - здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою Платник відсутній в реєстрі.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Вказана правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №805/4374/15-а, від 25.03.2020 року у справі №826/9288/18.

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені обставини справи та чинні положення законодавства, з метою ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2023 року №Ю-1451-17, складену Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області; зобов`язання відповідача вилучити з облікової картки платника податку акціонерного товариства Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат Біличі суму заборгованості з єдиного соціального внеску у сумі 502 700,79 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.