Справа № 520/1845/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 вересня 2025 року № 520/1845/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд.6, м. Київ, 01104, ) про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державна казначейська служба України, в якому просить суд:

- скасувати відповідь ДКС України від 29.07.2024 № 5-12-12/16743 на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 19.07.2024 року, як таку, що містить недостовірну, неточну, неповну публічну інформацію та навмисно приховує доступ до неї за бюджетною програмою КПКВК 3504040;

- визнати противоправною діяльність ДКС України, яка полягає у порушенні процедури надання до Мінфіну пропозицій щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України, у неподанні Мінфіну в 10-денний термін пропозицій щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України окремо по кожному виконавчому листу ОСОБА_1 , у наданні недостовірної, неповної, неточної публічної інформації та обмеженні доступу до неї за бюджетною програмою КПКВК 3504040 тощо, що спричинило порушення конституційних прав ОСОБА_1 та призвело до матеріальних збитків у вигляді неотриманих за виконавчими листами сум;

- згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити на користь ОСОБА_1 безспірне списання коштів державного бюджету за програмою КПКВК 3504040 в сумі 376453,45грн по виконавчому листу у справі № 641/3317/20, виданому Комінтернівським районним судом м. Харкова 04 листопада 2020 року. Зобов`язати ДКСУ негайно виплатити вказану суму на особистий рахунок ОСОБА_1 за реквізитами рахунку: Одержувач ОСОБА_1 , рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , Банк одержувача АТ КБ ПРИВАТБАНК, РНОКПП одержувача НОМЕР_1 ;

- згідно з вимогами ч. 4 ст. З Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити на користь ОСОБА_1 безспірне списання коштів державного бюджету за програмою КПКВК 3504040 в сумі 155114,14грн по виконавчому листу у справі № 641/2138/21, виданому Ленінським районним судом м. Полтави 18 жовтня 2022 року. Зобов`язати ДКСУ негайно виплатити вказану суму на особистий рахунок ОСОБА_1 за реквізитами рахунку: Одержувач ОСОБА_1 , рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , Банк одержувача АТ КБ ПРИВАТБАНК, РНОКПП одержувача НОМЕР_1 .

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до відповідача з запитом на отримання публічної інформації, у відповідь на запит від 19.07.2024, надісланої листом від 29.07.2024 № 5-12-12/16743, ДКС України надала інформацію, яка є обтічною та формальною, або не відповідає дійсності, по деяких питаннях інформація взагалі не надана. Окремо позивач вказав, що предметом позову є лист Державної казначейської служби України від 29.07.2024 № 5-12-12/16 743, решта позовних вимог є похідними від зазначеного. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Державною казначейською службою України надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

У Державній казначейській службі України згідно з вимогами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» станом на момент надання позову перебувають на виконанні виконавчі листи по справах де позивач є стягувачем: № 641/3317/20 від 04.11.2020 (перебуває на виконанні у Казначействі з 01.02.2022); № 641/2138/21 від 18.10.2022 (перебуває на виконанні у Казначействі з 18.10.2023).

19.07.2024 року позивач звернувся до ДКС України із запитом про отримання публічної інформації щодо стану виконання рішень судів за виконавчими листами № 641/3317/20 від 04.11.2020 та № 641/2138/21 від 18.10.2022.

У вказаному запити позивач просив проінформувати про стан та строки виконання перерахування коштів за вказаними рішеннями суду на підставі виконавчих листів № 641/3317/20 від 04.11.2020, № 641/2138/21 від 18.10.2022, виданих Комінтернівським районним судом м. Харкова та Ленінським районним судом м. Полтави надати наступні інформацію та копії документів:

1. Інформацію щодо результатів розгляду виконавчих листів Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/3317/20 від 04.11.2020 та Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 641/2138/21 від 18.10.2022.

2. Інформацію про дату проведення заборгованості по виконавчим листам в бухгалтерському обліку казначейства, де чітко зазначено номер моєї черги в обліку.

3. Витяг з відповідного бухгалтерського регістру про проведену в ньому суму боргу.

4. Інформацію про подання Казначейством згідно з вимогами п. 48 Порядку від 03.08.2011 № 845 протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів до Мінфіну пропозицій щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

5. Копію зазначеного листа (листів) до Мінфіну.

6. Копію відповіді (відповідей) Мінфіну на пропозиції Казначейства.

7. Якщо Казначейством не виконано зазначені обов`язкові дії, то надати інформацію стосовно причин припущених порушень.

8. Надати інформацію, які борги рахуються за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» за даними бухгалтерського обліку в розрізі кожної черги заборгованості станом на 01.06.2024 року.

9. Копію звіту про здійснення в установленому порядку безспірного списання коштів державного бюджету за 2023 рік та поточний період 2024 року.

10. Копії всіх листів, спрямованих до Мінфіну протягом 2023 та 2024 років та відповіді Мінфіну на них за вказаний період.

На вказаний запит відповідачем листом №5-12-12/16743 від 29.07.2024 надано відповідь, в якій зазначено, що державною казначейською службою України розглянуто запит на отримання публічної інформації від 19.07.2024 (зареєстровано в Казначействі 23.07.2024 № 12-744) щодо стану виконання виконавчих листів по справі № 641/3317/20 та по справі № 641/213 8/21 та повідомляє наступне.

Щодо п. 1 запиту.

Московським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надіслано до Казначейства (вх. № 06-7470 від 01.02.2022) пакет документів разом з оригіналом виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/3317/20 про стягнення з Державного підприємства «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгори ого Національної академії наук України» на Вашу користь компенсації за невикористану відпустку у розмірі 246 814,26 грн та компенсації середнього заробітку за час затримки виплати за невикористану відпустку при звільненні у розмірі 129 639,19 гривень.

Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано до Казначейства (вх. № 06-85397 від 18.10.2023) пакет документів разом з оригіналом виконавчого листа Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 641/2138/21 про стягнення з Державного підприємства «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України» на Вашу користь середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 155 114,14 гривень.

Відповідно до ч. 1,2 статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, у Казначействі на обліку за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі - бюджетна програма) перебувають: з 01.02.2022 виконавчий лист Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/3317/20 про стягнення з Державного підприємства «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України» на Вашу користь компенсації за невикористану відпустку у розмірі 246 814,26 грн та компенсації середнього заробітку за час затримки виплати за невикористану відпустку при звільненні у розмірі 129 639,19 гривень; з 18.10.2023 виконавчий лист Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 641/2138/21 про стягнення з Державного підприємства «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України» на Вашу користь середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 155 114,14 гривень.

Абзацом другим підпунктом 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження таких рішень до органів Казначейства.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», заборгованість за рахунок коштів бюджетної програми погашається в наступній черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або Іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за іншими рішеннями суду.

Враховуючи Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі листи по справі № 641/3317/20 та по справі № 641/2138/21 підлягають виконанню за бюджетною програмою у другу чергу.

Щодо п. 2 запиту.

Облік інформації про виконавчі документи, які перебувають на виконанні у Казначействі, здійснюється за черговістю надходження виконавчих документів.

Станом на 29.07.2024: виконавчий лист по справі № 641/3 317/20 обліковується в черзі за бюджетною програмою під номером 12129; виконавчий лист по справі № 641/2138/21 обліковується в черзі за бюджетною програмою під номером 14710.

Щодо п. 3 запиту.

Казначейство є виконавцем бюджетної програми.

Виконання судових рішень гарантується державою, а Казначейство лише в межах відкритих асигнувань здійснює виконання таких рішень.

Тому, заборгованість за рішеннями суду по справі № 641/3317/20 та по справі № 641/2138/21 не є заборгованістю Казначейства, відповідно, запитувані бухгалтерські регістри відсутні.

Щодо п. 4-7, 10 запиту.

Відповідно до пункту 48 Порядку № 845, перерахування коштів стягувану здійснюється Казначейством за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Згідно з пунктом 49 Порядку № 845, у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство, на підставі п. 49 Порядку № 845, у період 2022-2024 років зверталось до Міністерства фінансів України наступними листами: від 11.01.2022 № 5-05-1-05/466, від 31.01.2022 № 5-05-1-05/2429, від 21.02.2022 № 5-05-1-05/4171, від 30.05.2022 № 5-05-1-05/6413, від 29.06.2022 № 5-05-1-05/8043, від 01.12.2022 № 5-05-1-05/17242, від 07.02.2023 № 5-05-05/2149, від 08.05.2023 № 5-05-1-05/8079, від 28.06.2023 № 5-05-1-05/11567, від 30.07.2023 № 5-05-1-05/13652, від 04.09.2023 № 5-05-1-05/16017, від 02.10.2023 № 5-05-1-05/17931, від 04.12.2023 № 5-05-1-05/23100, від 01.01.2024 № 5-05-1-05/103, від 01.02.2024 № 5-05-1-05/2456, від 01.03.2024 № 5-05-1-05/4621, від 01.04.2024 № 5-05-1-05/6984, від 02.05.2024 № 5-05-1-05/9680, від 03.06.2024 № 5-05-1-05/12057, від 14.06.2024 № 5-05-1-05/13214, від 25.06.2024 № 5-05-1-05/13931, від 04.07.2024 № 5-05-1-05/14777, від 15.07.2024 № 5-05-1-05/15620 (копії листів додаються).

Міністерство фінансів України, у відповідь направляло до Казначейства листи: від 27.01.2022 № 16010-18-5/2643, від 07.02.2022 № 16010-18-5/3664, від 22.06.2022 № 16010-18-5/13113, від 26.07.2022 № 16010-09-5/16129, від 09.12.2022 № 16110-18-5/20133 (копії листів додаються). № 16010-18-5/29364, від 10.02.2023 № 16110-18-5/3978, від 09.05.2023 № 16110-18-5/12668, від 07.07.2023 № 16110-18-5/18589, від 14.08.2023 № 16110-18-5/22066, від 14.09.2023 № 16110-18-5/25035, від 16.11.2023 № 16110-18-5/31479, від 11.12.2023 № 16110-18-5/34374, від 22.01.2024 № 16110-18-5/1927, від 09.02.2024 № 16110-18-5/4093, від 11.03.2024 № 16110-18-5/6913, від 05.04.2024 № 16110-18-5/11461, від 14.05.2024 № 16110-18-5/15306, від 04.06.2024 № 16110-18-5/17179, від 04.07.2024

Щодо п. 8 запиту.

Оскільки 01.06.2024 припадає на вихідний день, запитувана інформація надається станом на 03.06.2024.

Так, станом на 03.06.2024 за бюджетною програмою обліковувалось:

невиконаних виконавчих документів на суму 98,52 млн грн, які відносяться до першої черги погашення заборгованості; невиконаних виконавчих документів на суму 384,92 млн грн, які відносяться до другої черги погашення заборгованості; невиконаних виконавчих документів на суму 7 053,61 млн грн, які відносяться до третьої черги погашення заборгованості.

При цьому необхідно зауважити, що пунктом 38 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» за бюджетною програмою передбачено 100,00 млн. гривень.

Щодо п. 9 запиту.

Запитувана інформація надається в форматі таблиць (форма № 2д).

Звертаємо увагу, що відповідно до частини шостої статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Таким чином, даний лист підписаний кваліфікованим електронним підписом.

Додатки: на 83 арк.

Позивач вважає, що вказана відповідь містить недостовірну, неточну, неповну публічну інформацію та навмисно приховує доступ до неї за бюджетною програмою КПКВК 3504040, з огляду на що звернувся з даним позовом до суду.

При цьому просить скасувати відповідь ДКС України від 29.07.2024 № 5-12-12/16743 на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 19.07.2024 року.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами другою, шостою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Таке конституційне та законодавче регулювання права особи вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію узгоджується з Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, яким визначено, що кожна людина має право на вільне вираження свого погляду; це право включає свободу шукати, одержувати і поширювати будь-яку інформацію та ідеї, незалежно від державних кордонів, усно, письмово чи за допомогою друку або художніх форм вираження чи іншими способами на свій вибір (пункт 2 статті 19). Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI забезпечується систематичним та оперативним оприлюдненням інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних вебсайтах у мережі "Інтернет", на інформаційних стендах та будь-яким іншим способом, а також шляхом надання інформації на запити (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012).

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі - Конвенція), яка в силу статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, закріплює, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

У преамбулі Закону № 2939-VI зазначено, що цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина перша статті 2 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

За частиною першою статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних вебсайтах у мережі "Інтернет"; на єдиному державному вебпорталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

За частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга статті 19 Закону № 2939-VI). Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частина третя статті 19 Закону № 2939-VI).

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

За частиною шостою статті 19 Закону № 2939-VI з метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному вебсайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як передбачено у частині першій статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

За частиною другою статті 23 Закону № 2939-VI запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Так, проаналізувавши відповідь на запит, суд зазначає, що відповідачем у строк передбачений статтею 20 Закону №2939-VI, надана відповідь на всі пункти запиту з відповідними копіями документів на 84 аркушах.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідь відповідача містить недостовірну або неповної інформації.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже суд зазначає, що відповідь на запит про надання публічної інформації не є рішенням (індивідуальним актом) в розумінні КАС України, в зв`язку з чим не може бути скасована.

Окремо суд враховує, що фактично позивач не згоден з процедурою виконання рішень за його позовами, а не зі змістом відповіді на його запит.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що запит про доступ до публічної інформації є розглянутим відповідачем своєчасно, у повному обсязі, що у свою чергу свідчить про відсутність протиправних дій відповідача у наданні відповіді на запит позивача від 19.07.2024 року.

Крім того, оскільки відповідь на запит не є індивідуальним актом в розумінні КАС України, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог про скасувати відповідь ДКС України від 29.07.2024 № 5-12-12/16743 на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 19.07.2024 року, як таку, що містить недостовірну, неточну, неповну публічну інформацію та навмисно приховує доступ до неї за бюджетною програмою КПКВК 3504040 належить відмовити.

Враховуючи, що як зазначив сам позивач, всі інші позовні вимоги є похідними, отже в їх задоволенні також належить відмовити.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; у достатньому поза розумним сумнівом обсязі виклав власні мотиви тлумачення змісту належних норм права, оцінки обставин справи та аргументів сторін.

Інші аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи та не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.