Справа № 120/4340/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 р. Справа № 120/4340/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Кушнеренка Є.Ю., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі ? відповідач 1) та військової частини НОМЕР_2 (далі ? відповідач 2), з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача 2, які полягають у неповідомленні відповідача 1 про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 13.01.2023 по 09.04.2023;

- зобов`язати відповідача 2 направити до відповідача 1 інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 13.01.2023 по 09.04.2023, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168", а також наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 628/8/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168";

- зобов`язати відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 13.01.2023 по 09.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю відповідачів щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 13.01.2023 по 09.04.2023.

У позовній заяві зазначається, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та в період з 13.01.2023 по 09.04.2023 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Донецької області у складі військової частини НОМЕР_2 . При цьому у спірний період позивач отримував заробітну плату та додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 грн відповідно пункту 1 Постанови № 168, тоді як додаткова грошова винагорода із розрахунку до 100 000 грн за участь у бойових діях або забезпеченні відповідних заходів йому не нараховувалась та не виплачувалась, хоча позивач мав право на її отримання.

Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 позов заперечує та зазначає, що позивач ОСОБА_1 у спірний період проходив службу у складі НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), а до військової частини НОМЕР_2 був направлений у службове відрядження.

Відповідач визнає, що позивач справді виконував службові завдання у зоні проведення бойових дій, однак наголошує на тому, що з лютого 2023 року видача довідок про безпосередню участь у бойових діях як підстава для виплати додаткової винагороди припинена у зв`язку з набранням чинності наказу МВС України від 26.01.2023 № 36.

Замість індивідуальних довідок, відповідно до нового порядку, командири підрозділів, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа надсилають зведену інформацію до частин, за якими військовослужбовці закріплені. Відтак у випадку з ОСОБА_1 , начальник НОМЕР_4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) упродовж березня-травня 2023 року надавав військовій частині НОМЕР_1 інформацію щодо позивача, зокрема у листах № 1173-23-Вх від 15.02.2023 за січень 2023 року, № 1917-23-Вх від 17.03.2023 за лютий 2023 року, № 2511-23-Вх від 11.04.2023 за березень 2023 року, № 3389-23-Вх від 15.05.2023 за квітень 2023 року, що участі у бойових діях у складі зведеного підрозділу з метою виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

15.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що позивач дійсно перебував у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 у період з 14.01.2023 по 08.04.2023, але при цьому знаходився на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення, включно з додатковою винагородою згідно з Постановою № 168.

При цьому відповідач зауважує, що спірна додаткова винагорода у підвищеному розмірі до 100 000 грн за участь у бойових діях нараховувалась і виплачувалась позивачу лише за ті періоди, щодо яких надійшли належні підтвердження від військової частини НОМЕР_2 .

Відповідач вважає, що діяв у межах своїх повноважень та на підставі вимога законодавства, а правові підстави для задоволення позову відсутні.

Одночасно представником відповідача подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву та поновлення такого строку.

Ухвалою суду від 04.09.2025 зазначене клопотання задоволено.

28.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що доводи відповідачів є безпідставними, оскільки участь ОСОБА_1 у бойових діях підтверджена документально, а НОМЕР_4 прикордонний загін не виконав обов`язку щодо подання відповідної інформації для нарахування винагороди.

Ухвалою суду від 04.09.2025 вирішено витребувати у відповідачів додаткові докази та інформацію.

11.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача 2 до суду надійшла заява про виконання ухвали суду з додатками.

Відповідно до поданих документів, нарахування та виплата додаткової винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 у збільшеному розмірі до 100 000 грн підтверджена за періоди з 14 по 31 січня 2023 року, з 23 по 28 березня 2023 року та з 1 по 8 квітня 2023 року. Водночас за інші дні спірного періоду підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях відсутнє, у зв`язку з чим спірна додаткова винагорода йому не нараховувалась.

16.09.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач 1 вказує на те, що довідка (на яку посилається позивач у позові) є додатком до відповіді на адвокатський запит, а тому ця довідка у передбаченому порядку не реєструвалася. Разом з тим у цій довідці та додатках до неї розмежування завдань (що підлягають оплаті 30 000 грн чи 100 000 грн) не враховувалось, а лише зазначалось, які саме завдання виконував ОСОБА_1 у період з 13.01.2023 по 07.04.2023, які, у свою чергу, були обліковані у журналах бойових дій (№ 30дск від 10.01.2023, № 31дск від 10.01.2023, №52дск від 15.02.2023, № 32гриф від 22.03.2023).

Оцінивши зібрані у справі докази та доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив таке.

Як зазначає позивач та підтверджує відповідач, ОСОБА_1 у 2023 році проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону № 31-ос від 13.01.2023 позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_4 прикордонного загону. Водночас на час службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону № 204-ос від 09.04.2023 позивач прибув із службового відрядження, з НОМЕР_4 прикордонного загону, з 09.04.2023.

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 28.04.2023 № 278-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, який вибуває для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника НОМЕР_5 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 30.04.2023.

Таким чином, позивач в період з 13.01.2023 по 09.04.2023 перебував у службовому відрядженні в НОМЕР_4 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ).

При цьому, як видно з листа військової частини № НОМЕР_6 /14231-Вих від 08.11.2024, на адресу військової частини НОМЕР_1 15.02.2023 за вх. №1173-23-Вх з військової частини НОМЕР_2 надійшов супровідний лист за № 22/1147-23-Вих. від 15.02.2023 з довідкою військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах в січні 2023 року у складі військової частини НОМЕР_2 (долучено позивачем) у формі, визначеній додатком 2 до Наказу № 628-АГ, які були основною підставою для здійснення військовою частиною НОМЕР_1 виплати вказаним у довідці військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Відповідним списком підтверджена участь позивача у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 за періоди з 14.01.2023 по 31.01.2023.

На підставі отриманої інформації від військової частини НОМЕР_2 позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в збільшеному розмірі до 70 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах за січень 2023 року ? наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 20.02.2023 № 103-ОС "Про виплату додаткової винагороди", за період з 14.01.2023 по 31.01.2023 ? в розмірі 40645 грн 16 коп, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, 11.04.2023 за вх.№ 2511-23-Вх на адресу військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_2 надійшов супровідний лист за № 22/2816-23-Вих. від 11.04.2023 з інформацією про безпосередню участь у бойових діях позивача, згідно з Порядком № 36, за період з 23.03.2023 по 28.03.2023.

Вказаним списком підтверджена участь позивача у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 за періоди з 23.03.2023 по 28.03.2023.

Відтак на підставі отриманої інформації від військової частини НОМЕР_2 позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах за березень 2023 року ? наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.04.2023 № 221-ОС "Про виплату додаткової винагороди" за період з 23.03.2023 по 28.03.2023 ? в розмірі 19354 грн 84 коп, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 .

Також 15.05.2023 за вх.№ 3389-23-Вх на адресу військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_2 надійшов супровідний лист за № 22/3897-23-Вих. від 13.05.2023 з інформацією про безпосередню участь позивача у бойових діях, згідно з Порядком № 36, за період з 01.04.2023 по 08.04.2023. Списком підтверджена участь позивача у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_7 за періоди з 01.04.2023 по 08.04.2023. На підставі отриманої інформації від військової частини НОМЕР_2 позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах за квітень 2023 року ? наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 18.05.2023 № 327-ОС "Про виплату додаткової винагороди" за період з 01.04.2023 по 08.04.2023 ? в розмірі 26666 грн 67 коп, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення позивача, наданою фінансово економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 .

Тобто позивачу виплачена додаткова винагорода у збільшеному розмірі (до 100 000 грн) за наявності відповідних підтверджень від НОМЕР_4 прикордонного загону за періоди з 14.01.2023 по 31.01.2023, з 23.03.2023 по 28.03.2023, з 01.04.2023 по 08.04.2023.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 , на яку посилається позивач як на основну підставу своїх вимог, за результатами перевірки наявної інформації встановлено, що ОСОБА_1 у період з 13.01.2023 по 07.04.2023 виконував бойові завдання у складі Зведеного загону " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на території Донецької області, що підтверджується наявними витягами з журналів бойових дій вказаного підрозділу, в яких йому присвоєно особистий номер " 167".

Крім того, за змістом довідки, у розділі ІІ "Облік ведення бойових дій" журналів бойових дій Зведеного загону "Чернігів" зафіксовано безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони у вказаний період, що підтверджується витягами з наступних документів:

- витяг з Журналу бойових дій № 30дск від 10.01.2023 (на 22 аркушах) ? на 1 аркуші щодо ОСОБА_1 ;

- витяг з Журналу бойових дій № 31дск від 10.01.2023 (на 22 аркушах) ? на 2 аркушах щодо ОСОБА_1 ;

- витяг з Журналу бойових дій № 52дск від 15.02.2023 (на 41 аркуші) ? на 1 аркуші щодо ОСОБА_1 ;

- витяг з Журналу бойових дій № 32гриф від 22.03.2023 (на 32 аркушах) на 1 аркуші щодо ОСОБА_1 .

Відтак позивач наголошує на тому, що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Донецької області в період з 13.01.2023 по 09.04.2023, що підтверджується відповідною довідкою військової частини НОМЕР_1 , а тому має право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн за всі дні відповідного періоду саме в такому розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі ? Закон № 2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався, він триває і на момент вирішення спору по суті.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) ? розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Протягом періодів, за які позивач просить стягнути спірні виплати, передбачені Постановою № 168, діяли накази Адміністрації Держприкордонслужби та Міністерства внутрішніх справ України:

від 31.03.2022 № 164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі ? наказ № 164-АГ), який застосовується з 24.02.2022;

від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі ? наказ № 392-АГ), уведений в дію з 01.08.2022;

від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі ? наказ № 628-АГ), діяв з 01.12.2022;

від 26.01.2023 № 36-АГ "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" (далі ? наказ № 36-АГ), діяв з 01.02.2023;

від 01.09.2023 № 726 "Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі ? наказ № 726), застосовується з 01.06.2023.

Так, пунктом 1 наказу № 164-АГ було передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30000 гривень. Тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів ? розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 наказу № 164-АГ під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем певних бойових завдань, зокрема у складі військової частини, яка веде бойові дії, або завдань з всебічного забезпечення угруповань військ (сил) безпосередньо в районі ведення бойових дій.

Пунктом 3 наказу № 164 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій або інших відповідних документів; рапорту начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях.

Відповідно до пункту 5 цього наказу виплату додаткової винагороди здійснюють на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби з обов`язковим зазначенням підстав для його видання.

З 01.08.2022 набув чинності наказ № 392-АГ, у пункті 2 якого конкретизовано за здійснення яких саме заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

(1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

(2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

(3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

(4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

(5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

(6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

(7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави; (8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 11 наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 12 наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби ? на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 01.12.2022 уведений в дію наказ № 628-АГ, яким дещо змінено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, але залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у таких бойових діях або заходах.

Так, з аналізу пункту 2 наказу № 164-АГ можна зробити висновок, що у переліку завдань, які визначають "безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах", відсутня чітка прив`язка до меж, бойових (спеціальних) завдань та операцій здійснення самих бойових дій та заходів. Перелік охоплює широкий спектр військових дій, які можуть виконуватися військовослужбовцями як у районах ведення бойових дій, так і поза їх межами.

Це означає, що виконання військовослужбовцем різноманітних військових завдань як у районах ведення бойових дій, так і поза їх межами може вважатися підставою для визнання його участі у бойових діях або заходах.

Поряд з цим наказом № 164-АГ визначено, що підставою для виплати додаткової винагороди є наказ командира, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Процедура підтвердження участі у бойових діях (пункт 3), згідно з наказом № 164-АГ, здійснюється шляхом видачі довідки (додаток № 1) на підставі одного з визначених документів: бойового наказу (розпорядження); журналу бойових дій; рапорту начальника, без вимоги надання додаткових документів або сукупності інформації.

Таким чином, накази № 392-АГ і № 628-АГ змінили підхід до визначення "безпосередньої участі" військовослужбовців у бойових діях, звузивши та конкретизувавши критерії до певних видів бойових завдань порівняно з наказом № 164-АГ, який діяв до 01.07.2022. При цьому, хоч перелік документів для підтвердження участі у бойових діях залишився незмінним, наказ № 392-АГ ввів додаткові вимоги щодо підтвердження участі у бойових діях, вимагаючи надання сукупності документів замість одного, як це було передбачено наказом № 164-АГ. Зокрема таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та додаткової довідки за встановленою формою. Натомість наказ № 628-АГ допускає альтернативність у наданні документів для підтвердження участі.

Надалі наказом № 36, який був чинний в період з 01.02.2023 по 05.09.2023, було уточнено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями), в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі ? бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

До безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі ? Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Отже, наказом № 36 було установлено, що право на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі мають виключно військовослужбовці, які виконують бойові завдання, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів. Також виконання таких завдань мало відбуватись в умовах бойового зіткнення/вогневого ураження противника.

Аналогічні по суті умови викладені і в наказі № 726, який застосовувався з 01.06.2023.

При цьому, крім іншого, у вказаному наказі уточнено, що додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Відповідно до пункту 4 наказу № 726 до бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виконання яких передбачає виплату додаткової винагороди, визначеної в абзаці четвертому підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей, належать такі завдання, що виконуються відповідно до бойових наказів (розпоряджень) військовослужбовцями, зокрема, включеними до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави:

з організації та ведення військового спостереження за тимчасово окупованою територією України, територією держави-агресора, Республіки Білорусь, Придністровського регіону Республіки Молдова, акваторіями Чорного та Азовського морів прикордонними комендатурами, відділами прикордонної служби, прикордонними заставами, прикордонними комендатурами швидкого реагування (у тому числі зведеними органами та підрозділами) на ділянках відповідальності органів Держприкордонслужби (у районах виконання ними завдань);

з польотів, пов`язаних із перевезенням (евакуацією) військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів, що здійснюються екіпажами пілотованих повітряних суден;

з бойового чергування або сприяння цивільному судноплавству відповідно до міжнародних зобов`язань України екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового перебування;

з наземної охорони та оборони військових об`єктів (військових містечок, пунктів тимчасової дислокації, базових таборів, місць зосередження сил і засобів, об`єктів (пунктів) логістичного забезпечення, місць навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів, місць стоянок корабельно-катерного складу) у складі добового наряду, що виконуються у межах областей, які межують з українсько-російською, українсько-білоруською ділянками державного кордону, узбережжям Чорного моря, а також українсько-молдовською ділянкою державного кордону, що межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова, а на іншій території - у разі безпосередньої оборони цих об`єктів від вогневих уражень противника, відбиття нападу, звільнення їх у разі захоплення;

з керівництва реалізацією стабілізаційними та оборонними заходами, визначеними командувачами угруповань військ (сил) Збройних Сил України для управлінь прикордонних загонів, загонів морської охорони, органів забезпечення, регіональних управлінь, що перебувають поза районами ведення воєнних (бойових) дій;

з проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а також забезпечення їх проведення у складі підрозділів внутрішньої безпеки та власної безпеки, що виконуються в межах українсько-російської, українсько-білоруської ділянок державного кордону, узбережжя Чорного моря, українсько-молдовської ділянки державного кордону, яка межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова, та в межах Запорізької, Херсонської областей, Нікопольської, Марганецької міських, Червоногригорівської селищної, Покровської, Мирівської сільських територіальних громад Нікопольського району, Зеленодольської міської, Грушівської сільської територіальних громад Криворізького району, Новопавлівської, Великомихайлівської сільських, Покровської селищної територіальних громад Синельниківського району Дніпропетровської області;

з обладнання вогневих позицій та опорних пунктів за замислом військового командування на ділянках відповідальності органів Держприкордонслужби;

із безпосереднього забезпечення безперебійного функціонування систем зв`язку, які застосовуються на пунктах управління (в оперативних штабах) для обміну та захисту інформації в системі управління військами;

з несення прикордонної служби (бойового чергування) у складі прикордонних нарядів або призначеного підрозділу з охорони та оборони державного кордону в межах українсько-російської, українсько-білоруської ділянок державного кордону, узбережжя Чорного моря, а також українсько-молдовської ділянки державного кордону, що межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова;

з пошуку та ліквідації ворожих диверсійно-розвідувальних груп у взаємодії з підрозділами Збройних Сил України, Національної гвардії України або Сил територіальної оборони (під загальним керівництвом військового начальника);

з лікувально-евакуаційного забезпечення поранених та надання їм екстреної та (або) спеціалізованої медичної допомоги в межах областей України, окремі території яких визначені районами ведення воєнних (бойових) дій.

Тобто наказом № 726 чітко розмежовано бойові завдання, при виконанні яких військовослужбовці отримують додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, у збільшеному до 100 000 грн розмірі та в розмірі до 30 000 грн.

Суд зазначає, що постанови № 168, накази Адміністрації ДПСУ № 164-АГ, № 392-АГ, № 628-АГ, наказ МВС № 36 та наказ Адміністрації ДПСУ № 726 свідчать про, що збільшена додаткова винагорода до 100 000 грн підлягала виплаті виключно за підтверджену документами безпосередню участь у бойових діях або у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за умови перебування безпосередньо в районах їх ведення, при чому підтвердження мало ґрунтуватися на визначених джерелах та, залежно від періоду дії відповідного акту, на сукупності документів, із персоніфікованим відображенням військовослужбовця та кількості днів його участі.

З наявних у справі доказів убачається, що військова частина НОМЕР_2 надіслала військовій частині НОМЕР_1 зведені повідомлення у межах нового порядку, запровадженого наказом МВС № 36, які охоплюють частину спірного часу. Саме на підставі цих повідомлень відповідач 1 видав відповідні накази про виплату збільшеної додаткової винагороди та здійснив виплати за періоди з 14.01.2023 по 31.01.2023, з 23.03.2023 по 28.03.2023 та з 01.04.2023 по 08.04.2023. За інші дні заявленого позивачем відрізку часу персоніфікованих підтверджень від НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) не надходило, що прямо відображено у матеріалах справи, і це кореспондує позиції відповідача 2 у відзиві.

Посилання позивача на довідку військової частини НОМЕР_1 як на універсальну підставу для нарахування збільшеної винагороди є необґрунтованими. Зі змісту поданих сторонами пояснень та супровідних листів випливає, що зазначена довідка є додатком до відповіді на адвокатський запит і фактично містить узагальнені відомості завдань із посиланням на витяги з журналів бойових дій з присвоєним позивачу умовним номером. Вона не розмежовує види завдань за критеріями, встановленими наказами № 392-АГ, № 628-АГ та № 36, не ідентифікує конкретні дні участі в бойових діях чи заходах у розумінні цих актів та не є тим видом первинного чи зведеного документу, який сам по собі породжує обов`язок видати наказ про виплату збільшеної винагороди за будь-який інший період. За своїм змістом така довідка лише підтверджує факт залучення до виконання завдань, але не встановлює юридично значимих обставин для перерахунку виплат поза межами уже підтверджених зведеними відомостями військової частини НОМЕР_2 відомостей.

Твердження позивача про те, що НОМЕР_4 прикордонний загін "не виконав обов`язку щодо подання інформації" не знаходить підтвердження у матеріалах справи, оскільки повідомлення за січень, березень та квітень 2023 року направлялися належним чином, а будь-яких належних та достовірних доказів наявності у відповідача 2 даних щодо інших днів та їх утримання позивач не надав.

Аргументи позивача про те, що припинення видачі індивідуальних довідок з лютого 2023 року саме по собі порушує право на отримання винагороди суд вважає помилковими. Зміна механізму підтвердження, запроваджена наказом МВС № 36, не скасовує саму виплату, а встановлює інший, більш формалізований спосіб її підтвердження ? через щомісячні зведені списки від частини, де військовослужбовець фактично виконував завдання. Саме такі зведені відомості і були базою для вже здійснених виплат на користь позивача, що додатково спростовує його довід про "повну бездіяльність" відповідачів.

Посилання позивача на витяги з журналів бойових дій Зведеного загону "Чернігів" не змінюють наведених висновків. Подані витяги свідчать про факт виконання завдань, але не підтверджують, що ці завдання належать до переліку тих, які у розумінні проаналізованих вище наказів надають право на винагороду у розмірі до 100 000 грн.

Сам факт перебування позивача у службовому відрядженні у зоні бойових дій не є тотожним праву на отримання винагороди у збільшеному розмірі, оскільки відповідні виплати здійснюються лише за документально підтверджені періоди виконання завдань у районах безпосереднього зіткнення з противником або під вогневим ураженням. Таких доказів суду не надано.

Відтак суд доходить висновку, що позивач отримав усі належні виплати за підтверджені періоди, тоді як підстав для нарахування додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за інші дні спірного періоду немає.

Суд звертає увагу, що питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, неодноразово досліджувалося. Практика Верховного Суду полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та наявні у ній докази, суд погоджується з тим, що у відповідача 1 були відсутні законні підстави для винесення наказів про виплату позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн на місяць за всі дні спірного періоду.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас відсутність порушеного права або невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлені під час розгляду справи, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

В силу положень статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року (пункт 29) статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, оцінивши ключові доводи сторін та дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 не може бути задоволений.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач втрачає право на відшкодування будь-яких понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Кушнеренко Євген Юрійович (РНОКПП НОМЕР_9 , адреса для листування: просп. Миру, 12, м. Чернігів, 14000);

3) відповідач-1: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 );

4) відповідач-2: військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 22.09.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович