Справа № 336/6174/25
Суддя: Савеленко О. А.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/85/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Савеленко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції Франко Сергій Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції Франко Сергій Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21.06.2025 інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону УШІ в Хмельницький області старшим сержантом поліції Франко С.О. було складено постанову серії ЕНА № 5033537 від 21.06.2025 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою 21.06.2025 о 12 годині 40 хвилин у м. Кам`янець-Подільський на дорозі АД Н-03 Житомир-Чернівці 279 км 400 м. водій, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищив встановленні обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год.. Швидкість вимірювалась приладом TruCam ІІ LTI 20/20 ТС-С000770. Данною постановою вона визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вимірювання швидкості здійснено працівниками поліції із застосуванням вимірювального приладу з рук замість методу монтування/розміщення приладу по зовнішньому периметру доріг. Крім того, всупереч вимогам п.8.21 ПДР України обабіч дороги не встановлено жодного дорожнього знаку, який би вказував на обмеження максимальної швидкості чи вказував в би на початок населеного пункту, а також відсутній знак автоматичної фіксації порушень ПДР.

Посилаючись на викладені обставини, просить скасувати постанову серії ЕНА № 5033537 від 21.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 07.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для надання відзиву.

В порядку ст.162 КАС України представником відповідача УПП в Хмельницький області ДПП Нікольчук Н.О. до суду подано відзив на позовну заяву, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне.

Під час несення служби на авто дорозі Н-03 «Житомир-Чернівці» в населеному пункті м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області 21.06.2025 близько 12 години 40 хвилин екіпажом патрульної поліції у складі поліцейського сержанта поліції Франка С.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000770) було виявлено порушення Правил дорожнього руху України (ПДР) водієм транспортного засобу Land Rover Freelander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 74 км/год., при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. в населеному пункті, тобто перевищуючи встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено поліцейськими та у подальшому відносно водія ОСОБА_1 складено постанову, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Розглядаючи дану справу співробітник патрульної поліції Хмельницької області діяв на підставі та в межах повноважень, що передбачені чинним законодавством. Щодо доводів позивачки про те, що вимірювальний пристрій застосувався з рук зазначає. Що використання ручного лазерного вимірювача швидкості приладу TruCam в мобільному (ручному) режимі, прямо передбачено його конструкцією, що підтверджується інструкцією з використання, сертифікатом відповідності та роз`ясненням ДП «Укрметртестстандарт», беззаперечно являється обґрунтованим та законним. Крім того, відрізок дороги, на якому виявлено порушення ПДР є аварійно небезпечним у зв`язку з чим встановлено відповідні дорожні знаки для попередження скоєння водіями ДТП, але позивач знехтував вимогами вказаних дорожніх знаків, чим скоїла грубе порушення ПДР.

Вивчивши обставини справи, враховуючи доводи сторін, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5033537 від 21.06.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, складеної відносно ОСОБА_1 , 21.06.2025 о 12 годині 40 хвилин у м. Кам`янець-Подільський на дорозі АД Н-03 Житомир-Чернівці 279 км 400 м водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухалась зі швидкістю 74 км/год. При максимально дозволеній швидкості руху 50 км/год., чим перевищила встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год.. Швидкість вимірювалась приладом TruCam ІІ LTI 20/20 ТС-С000770. Зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги п.12.4 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.19-20).

Судом досліджено долучені до позовної заяви фотознімки з місця події (а.с.15-18).

Згідно з роздруківкою інформації щодо перевищення швидкості автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вимірювання здійснювалось за допомогою вимірювального приладу TruCam ТС000770, зафіксована швидкість вказаного автомобіля 21.06.2025 о 12 годині 40 хвилин склала 74 км/год (а.с.50).

Судом досліджено сертифікат перевірки типу вимірювального засобу TruCam ІІ LTI 20/20, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, експертний висновок від 18.09.2024 (а.с.51-52, 55, 56).

Як вбачається з листа заступника генерального директора ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.07.2025, прилади TruCam можуть працювати як в ручному так і в автоматичному режимі (а.с.53-54).

До директора Департаменту ЖКГ Кам`янець-Подільської міської ради скеровано вимогу (припис) № 60 від 19.11.2024 щодо встановлення дорожнього знаку 5.76 «Автоматична фіксація порушень ПДР» з додатковою табличкою до дорожніх знаків 7.2.1 «Зона дії» (2 км) по вул. Хмельницьке Шосе, 9 (а.с.57).

Вказана вимога була виконана та встановлено відповідний дорожній знак, про що свідчить рапорт т.в.о начальника відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області від 26.11.2024 (а.с.58-59).

На дослідженому судом DVD-диску, долученому до відзиву на позовну заву містяться файли з фотознімком номеру транспортного засобу, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано момент зупинки транспортного засобу та процедура розгляду справи. Із вказаного відеозапису порушення процедури розгляду справи не вбачається (а.с.63).

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини", "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 72 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353 (далі Закон № 3353), встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Статтею 14 Закону «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За змістом пункту 12.9 б ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 Обмеження максимальної швидкості, 3.31 Знак 3.31 Зона обмеження максимальної швидкості або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих Правил.

Приписи ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, в т.ч. за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За правилами ст. 222 КУпАП розгляд справ за частинами 1, 2, 3, 5 статті 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З оскаржуваної постанови вбачається, що порушення зафіксоване лазерним вимірювачем TruCam LT1 20/20 ТС-С000770.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Іnс, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання цього приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному, так і в статичному положенні. Тобто, поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Наведене свідчить про те, що приписи ст. 251 КУпАП надають право працівникам поліції використовувати інформацію отриману за допомогою, зокрема, лазерного вимірювача TruCAM та інформацію відеозапису в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

В той же час, приписами ч. 1 ст. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року) визначено спосіб використання та встановлення (монтування/розміщення) спеціальних приладів, до яких відноситься і прилад TruCAM.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд доходить до висновку, що прилад TruCAM при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно змонтованим/розміщеним.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

У відзиві на позов відповідач не заперечує здійснення фіксації швидкості автомобіля приладом TruCAM з руки з посиланням на те, що такий прилад конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Разом з тим, враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону № 580-VIII, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання, зокрема, лазерних вимірювачів TruCAM працівниками патрульної поліції, ніж монтування/розміщення їх виключно в порядку ст. 40 Закону № 580-VIII.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Таким чином, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки надані ним докази (фото- і відео-файли з приладу TruCAM) не є належними, через порушення поліцейським порядку використання спеціального приладу.

При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви на суму 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73, на Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, покладено обов`язок здійснювати контроль за раціональним використанням бюджетних коштів у межах доведених асигнувань.

Таким чином, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції Франко Сергій Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕНА № 5033537 від 21.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим сержантом поліції Франко Сергієм Олексійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 340 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3, ).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд.7.

Третя особа: Інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції Франко Сергій Олексійович, адреса: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд.7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко

22.09.25