Справа № 580/103/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/103/25 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановления на військовий облік ОСОБА_1 , який був виключений з військового обліку та не підлягав повторній постановці на такий облік;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити статус позивача - ОСОБА_1 як особи, що була виключена з військового обліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що злочин, за вчинення якого було засуджено позивача, станом на час його вчинення та винесення вироку, тому дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановления на військовий облік ОСОБА_1 , який був виключений з військового обліку та не підлягав повторній постановці на такий облік, є протиправними.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 17.09.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно довідки про звільнення серії ЛЬВ №15256, виданої Дрогобицькою виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 40, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимий 25.05.2007 Апеляційним судом Донецької області за ст. ст. 115 ч. 2 п. 4, 6, 12, 15 ч.2-115, ч.2 пп. 1, 4, 6, 12, 187 ч.4, 357 ч.3, 70 ч.1 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Дрогобицького мрс від 28.01.2016 зараховано час попереднього ув`язнення з 16.11.05 по 27.12.07 згідно Закону №838-VI - 26.11.15, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 16.11.2005 по 05.10.2016 та звільнений з Дрогобицькій виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 40 за закінченням терміну покарання.

Згідно тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 18.03.2019, форми №3, виданого військовозобов`язаному 1987 року народження, ОСОБА_1 в тому, що він дійсно прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС № НОМЕР_2 за посадою днювальний код КЕС.

05.02.2019 ОСОБА_1 виключено з військового обліку за ст. 37 п. 6 абз. 6 Закону, зазначене підтверджується записом в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2019.

За даними військово-облікового документа, сформованого із застосуванням системи «ІНФОРМАЦІЯ_5», станом на 01.10.2024, ОСОБА_1 виключений з військового обліку, категорія обліку не військовозобов`язаний.

За даними військово-облікового документа, сформованого із застосуванням системи «ІНФОРМАЦІЯ_5», станом на 14.12.2024, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 як військовозобов`язаний.

Представником позивача на адресу відповідача направлено адвокатський запит щодо надання інформації та/або документів, які б підтверджували правомірність зміни статусу позивача, який отримано відповідачем 19.12.2024 за вх. № 34094.

Відповідь на вказаний адвокатський запит відповідач не надав.

Позивач вважаючи, протиправними дії відповідача щодо постановления його на військовий облік, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що підстава «громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину» була виключена з переліку таких, згідно з якими відбувалось виключення з військового обліку, тому, з 18.05.2024 відповідач мав повноваження на взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних, навіть попри те, що до цієї дати він був виключений з військового обліку військовозобов`язаних як особа, яка вчинила тяжкий злочин.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк суд першої інстанції не врахував, що позивач, як особа, яка вчинила тяжкий злочин підлягає виключенню з військового обліку; інші доводи відтворюють зміст позовної заяви.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 65 Конституції України, встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 37 Закону № 2232-XII, врегульовано питання щодо взяття на військовий облік, а також зняття та виключення з нього.

Згідно з приписами п. п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII (в редакції чинній до 18.05.2024), виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, зокрема які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024 року, (далі Закон № 3633-ІХ), редакція частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких, пункт 6 частини 6 було виключено.

За змістом частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, у редакції, чинній станом з 18.05.2024, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_6 (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

18.05.2024 також набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок № 560).

Пункту 4 розділу «Загальні питання» Порядку № 560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади; особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України; особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

Отже, як обґрунтовано виснував суд першої інстанції, з 18.05.2024 редакція частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку, як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. У даному випадку, йдеться не про кримінальну або адміністративну відповідальність, а про поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством, при цьому, що законодавець має право змінювати критерії військового обліку, якщо це відповідає інтересам держави.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у зв`язку із внесенням змін до Закону № 2232-XII, було звужено коло підстав для виключення з військового обліку.

Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.

З часу набрання чинності змін до Закону № 2232-XII, він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на осіб, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин.

Відтак, суд першої інстанції правильно застосував положення Закону № 2232-ХІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою щодо внесення запису про виключення його з військового обліку, як особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.

Тому, позовна вимога про визнання протиправними дії відповідача щодо постановлення на військовий облік позивача задоволенню не підлягає, як і похідна від неї - зобов`язання відповідача поновити статус позивача як особи, що була виключена з військового обліку.

Доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

Є.О. Сорочко