Справа № 160/18044/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняФіліпенко А.С.
представника позивача представника відповідача Савка В.В. Єфіменко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
20.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що позивачем припинено діяльність фізичної особи-підприємця 11.10.2019 року. Позивач наголошує, що її не було ознайомлено із висновками акту документальної невиїзної позапланової перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення та не надано доказів надіслання на адресу позивача зазначеного акту. Крім цього позивач зауважила, що дана перевірка могла бути проведена з 10.11.2019 року протягом 1095 дня та 7 місяців (на які перевірки були зупинені), тобто до 10.06.2023 року, що свідчить про те, що прийняті в результаті такої перевірки рішення є неправомірними. Також позивач зазначила, що позивач надсилала через свій електронний кабінет контролюючому органу податкові документи, тобто фактично вона була суб`єктом електронного документообігу, натомість податковий орган жодним чином не повідомив її про наявність жодного документу, складеного щодо неї по факту перевірки через Електронний кабінет ДПС. Підсумовуючи позивач зауважила, що у неї наявні документи, які підтверджують її підприємницьку діяльність та які спростовують оскаржувані рішення.
25.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
08.07.2025 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивачем не надано до перевірки документи, на підставі яких формувалася звітність та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.08.2016 року по 11.10.2019 року, документи, які пов`язані із місцем провадження господарської діяльності, інформацію щодо заборгованості по розрахунках з контрагентами, про залишки товарно-матеріальних цінностей, щодо транспортування ТМЦ, про структуру валових доходів та витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, відомості нарахування та видачі заробітної плати найманим працівникам, трудові угоди, табелі обліку робочого часу. Відповідач зауважив, що перевіркою правильності визначення сум чистого оподатковуваного доходу, відображеного у додатках Ф2 до податкових декларацій за 2017-2019 роки, внаслідок заниження загального оподатковуваного доходу та завищення витрат, встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу у перевіреному періоді всього на 34 765 468,10 грн., у т.ч. за 2017 рік на 2 811 411,11 грн., за 2018 рік на 26 439 224,75 грн., за 2019 рік на 5 514 832,24 грн. За результатами перевірки, внаслідок порушень, викладених у пункті 2.2.2 акту перевірки, занижено податок з доходів фізичних осіб у перевіреному періоді всього на 6 257 784,27 грн., у т.ч. за 2017 рік на 506 054,00 грн., за 2018 рік на 4 759 060,46 грн., за 2019 рік на 992 669,81 грн. Також відповідач зауважив, що позивач в порушення пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України занижено суму військового збору, яка підлягала сплаті до бюджету, всього на 521 482,03 грн., у т.ч. за 2017 рік на 42 171,17 грн., за 2018 рік на 396 588,37 грн., за 2019 рік на 82 722,49 грн. Також відповідач зауважив, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску встановлено, що внаслідок порушень при визначенні бази нарахування єдиного внеску у періоді з 01.10.2017 року по 11.10.2019 року виникло заниження сум нарахованого єдиного внеску всього на 231 728,01 грн., у т.ч. за 2017 рік на 26 103,00 грн., за 2018 рік на 82 163,53 грн., за 2019 рік на 123 461,48 грн. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
14.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив.
В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначила, що відповідачем не було додано жодних документів та доказів, які підтверджують факт надсилання позивачу всіх документів та листів щодо проведення перевірки її діяльності. В іншому позивач підтримала свою позицію, викладену у позовній заяві.
01.09.2025 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із додатковими поясненнями.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та додаткові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем по 11.10.2019 року та перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області; місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 була визначено: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 були: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний) 10.42 Виробництво маргарину і подібних харчових жирів 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у. 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 11.10.2019 року внесено запис щодо припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.
На підставі пп.19-1.1.1 п.19-1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75. ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, ст.13, ст.25, п.9-25 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.09.2024 року №4011-п та у зв`язку з отриманням відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення господарської діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС Метлицькою В.О., проведена документальна невиїзна позапланова перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 11.10.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.08.2016 року по 11.10.2019 року, АДРЕСА_2 , відповідно до затвердженого плану перевірки.
Копія наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №4011-п від 05.09.2024 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » та письмове повідомлення №601 від 05.09.2024 року надіслані на адресу фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте поштове відправлення повернуто з позначкою АТ «УКРПОШТА» «За закінченням терміну зберігання».
Перевірка проводилась з 16.10.2024 року по 22.10.2024 року.
16.10.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено запит №1 до ФОП ОСОБА_1 «Про надання інформації та її документального підтвердження» про надання всіх необхідних документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відносяться до здійснення підприємницької діяльності, використовувались у податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску за період з 23.08.2016 року по 11.10.2019 року, а саме запитано:
- видаткові, товарні накладні на придбання та продаж товарів, робіт та послуг;
- акти виконаних робіт на отримані та надані послуги;
- квитанції, касові чеки на придбання товарів, робіт та послуг;
- книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність;
- договори (угоди, контракти) із постачальниками на отримання товарів, робіт чи послуг, із покупцями на продаж товарів;
- договори оренди (суборенди) та/або свідоцтво на право власності на нерухоме майно, договори купівлі-продажу, техпаспорта на обладнання (рухоме майно тощо);
- залишки ТМЦ станом на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі товарів (об?єктів), в кількісному та вартісному виразі в цінах придбання (в формі довідки);
- стан дебіторської та кредиторської заборгованостей на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі покупців та постачальників (в формі довідки);
- довідку щодо списання товарів (продукції) по роках в розрізі найменувань, одиниць виміру, кількості та сумах (без ПДВ);
- структуру валових доходів та валових витрат, безпосередньо пов?язаних з одержанням доходу за кожний рік;
- трудові договори, накази про прийом/звільнення, про припинення трудового договору, заяви про застосування податкової соціальної пільги, відомості нарахування заробітної плати найманим працівникам.
Запропоновано надати документи для проведення перевірки надати з відповідним описом 18.10.2024 року.
22.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт №2621/04-36-24-09/ НОМЕР_1 «Про ненадання платником податків фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) документів для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», який надіслано на адресу фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте поштове відправлення повернуто з позначкою АТ «УКРПОШТА» «За закінченням терміну зберігання».
29.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт №3321/04-36-24-09/ НОМЕР_1 про результати документальної невиїзної позапланової перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 11.10.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.08.2016 року по 11.10.2019 року.
Перевіркою встановлене, зокрема, такі порушення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 :
1) пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ, Порядка обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588 в частині неподання інформації щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.;
2) ч.3 п.293.8 ст.293, з урахуванням вимог 291.4 ст.291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ в частині перевищення платником третьої групи граничного обсягу суми, доходу» за 2017 рік, в результаті донараховано єдиного податку у сумі 189 984,13 грн.;
3) п.293.3 ст.293, з урахуванням вимог п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ в частині заниження до сплати суми єдиного податку у розмірі 53 258,80 грн.; п
4) пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами і доповненнями), а саме: неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік;
5) п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ внаслідок заниження загального оподатковуваного доходу та завищення витрат відбулось заниження чистого оподатковуваного доходу на 34 765 468,10 грн. за рахунок не надання первинних документів, пов`язаних із предметом перевірки та відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат, в результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької всього на 6 257 784,27 грн., у т.ч. за 2017 рік на 506 054,00 грн., за 2018 рік на 4 759 060,46 грн., за 2019 рік на 992 669,81 грн.;
6) пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на 34 765 468,10 грн. в результаті донараховано суму військового збору, який підлягає сплаті до бюджету всього 521 482,03 грн., у т.ч. за 2017 рік на 42 171,17 грн., за 2018 рік на 396 588,37 грн., за 2019 рік на 82 722,49 грн.;
7) п.2 ч.1 ст.7, ч.3 ст.9 розділу III Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на 34 765 468,10 грн., в результаті занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всього на 231 728,01 грн., у т.ч. за 2017 рік на 26 103,00 грн., за 2018 рік на 82 163,53 грн., за 2019 рік на 123 461,48 грн.;
8) п.187.1 ст.187, п.184.7 ст.184, п.198.5 (г) ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього на 2 173,0, у т.ч. за січень 2017 р. на 288,0 грн., за лютий 2017 р. на 285,0 грн., за березень 2017 р. на 137,0 грн., за квітень 2019 р. на 1463.0 грн.;
9) п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ в частині відсутності складеної зведеної податкової накладної в електронній формі та зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін у січні 2017 р. у сумі ПДВ 288,0 грн., лютому 2017 р. у сумі ПДВ 285,0 грн., березні 2017р. у сумі ПДВ 137,0 грн., у квітні 2017р. у сумі ПДВ 1463,0 грн..
10) ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) сум єдиного внеску, нарахованого у квітні 2017 р., липні 2017 р., жовтні 2017 р., січні 2018 р., квітні 2018 р., жовтні 2018 р., квітні 2019 р., липні 2019 р.;
11) п.51.1 ст.51, пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ та п.1.2 ст.1 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 р. із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 31.10.2018 р. №863, п.1 розділу II Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 р. (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020р. №773) (далі - Порядок №4) ППФО ОСОБА_1 не подані до ДНІ ГУ ДПС Податковий розрахунок форми № 1ДФ за І, II, IV квартал 2018 року, II квартал 2019 року;
Непогоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішенням, рішенням про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки), позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Підставами позову згідно позовної заяви визначено:
- порушення строків проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визначені ст.102.1 Податкового кодексу України;
- неповідомлення позивача про проведену перевірку та не проінформовано про рішення, прийняті за результатами перевірки, зокрема, за допомогою Електронного кабінету платника податків.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Надаючи правову оцінку підставам позову щодо порушення строків проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, суд виходить із наступного.
Відповідно до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Абзацом 1 пункту 102.1 статті 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано (підпункт 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.102.3 ст.102 Податкового кодексу України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого:
- платник податків перебуває поза межами України, якщо таке перебування є безперервним та дорівнює чи є більшим за 183 дні;
- контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків;
- контролюючим органом зупинено, продовжено, перенесено строки проведення перевірки у порядку, передбаченому статтями 44, 82 та 85 цього Кодексу або Митним кодексом України;
- контролюючий орган не може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у зв`язку із:
складанням акта про неможливість проведення перевірки (крім випадку визнання незаконними дій із складання такого акта);
недопущенням платником податків посадових осіб контролюючого органу до перевірки при дотриманні умов контролюючим органом:
а) визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, передбачених статтею 81 цього Кодексу;
б) визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, передбачених статтею 349 Митного кодексу України;
оскарженням платником податків у судовому порядку рішення контролюючого органу про проведення перевірки (крім випадків визнання протиправним та/або скасування такого рішення).
- здійснюється адміністративне або судове оскарження платником податків рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.
Згідно з п.52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу, крім:
документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;
документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності 17.03.2022 року) дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану.
Згідно п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції, що діяла з 03.03.2022 до 27.05.2022 року) для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції чинній з 27.05.2022 року 01.08.2023) для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
- дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
- строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
- строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, результатами фактичних перевірок.
Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції, що діє з 01.08.2023) тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
- дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
- строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;
- строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки.
Пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» податкового кодексу України з 18.03.2020 року діяла в редакції Закону України від 17.03.2020 №533-ІХ):
«Установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року.
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.»
Законом України №591-IX від 13.05.2020 року внесено зміни у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України:
в абзаці першому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінити цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)";
в абзаці восьмому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінити цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)", а слова та цифри "до 30 березня 2020 року" - словами та цифрами "протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)";
в абзаці дев`ятому слова та цифри "до 31 травня 2020 року" замінити словами та цифрами "по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)";
в абзаці десятому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінити цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)";
Законом України №786-IX від 14.07.2020 року пункт 52-2 підрозділу 10:
після абзацу першого доповнено новим абзацом такого змісту:
"документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків".
У зв`язку з цим абзаци другий - одинадцятий вважати відповідно абзацами третім - дванадцятим;
в абзаці третьому слово і цифри "підпунктом 78.1.8" замінити словами і цифрами "підпунктами 78.1.7 та 78.1.8".
Законом України №2118-IX від 03.03.2022 року підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) доповнено пунктом 69 такого змісту:
"69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
69.1. У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.
69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.».
Законом України №2120-IX від 15.03.2022 року підпункт 69.2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладено в такій редакції:
"69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;
фактичних перевірок.
У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, передбачених цим підпунктом, до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за якими покладено на контролюючі органи, а вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у такому випадку не застосовуються, у тому числі положення підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу";
Законом України №2142-IX від 24.03.2022 року у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України:
у підпункті 69.1 слова "трьох місяців" замінено словами "шести місяців";
підпункт 69.2 після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту:
"камеральних перевірок податкових декларацій платників єдиного податку четвертої групи".
У зв`язку з цим абзаци четвертий і п`ятий вважається відповідно абзацами п`ятим і шостим.
Законом України №2260-ІХ від 12.05.2022 року абзац 1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладено в такій редакції:
"69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті";
підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладено в такій редакції:
"69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
а) камеральних перевірок;
б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Отже, враховуючі зміни та доповнення, внесені до Податкового кодексу України, строки давності, визначені статтею 102 Податкового кодексу України, зупинялися згідно з пунктом 52-2 та підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 18.03.2020 року до 01.08.2023 року, крім випадків, передбачених цим кодексом, зокрема, для позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього кодексу строки давності зупинялися з 18.03.2020 року до 27.05.2022 року (2 роки + 2 міс. + 9 днів, або 800 днів).
З урахуванням викладеного, строк давності для обрахунку строку проведення позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та прийняття рішень за наслідками такої перевірки згідно зі статтею 102 Податкового кодексу України, що зупинявся відповідно до пункту 52-2 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу складає (3 роки (1095 днів) + 2 роки (730 днів) + 2 міс (61 день) + 9 днів), тобто 1895 днів.
Суд зазначає, що фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності (пп.177.11. п. 177 ПК України у редакції на час припинення позивачем підприємницької діяльності).
А тому, враховуючи викладене, суд враховуючи дату проведенням державної реєстрації припинення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 - 11.10.2019 року, вказує, що строк давності для обрахунку строку проведення позапланової перевірки розпочався із 10.11.2019 року, тобто з моменту закінчення граничного строку на подання податкової декларації за останній базовий податковий (звітний) період, за наслідком державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням.
Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку строк давності для проведення перевірки розпочався з 10.11.2019 року та складав 1895 днів, а тому кінцевою датою для визначення контролюючим органом грошового зобов`язання у даному випадку (з урахуванням подання ліквідаційної декларації 18.10.2019 року) є 17.01.2025 року.
Водночас, оскаржувана перевірка була проведена контролюючим органом в період з 16.10.2024 року по 22.10.2024 року, а отже в межах строків давності, які визначені податковим законодавством.
Відтак, суд робить висновок, що доводи позивача, що відповідачем порушено строки проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визначені ст.102.1 Податкового кодексу України, не віднайшли свого відображення в матеріалах справи, та не можуть свідчити про протиправність оскаржуваних рішень.
Надаючи правову оцінку підставам позову щодо неповідомлення позивача про проведену перевірку та непроінформовано про рішення, прийняті за результатами перевірки, зокрема, за допомогою Електронного кабінету платника податків, суд виходить із наступного.
Відповідно до п.42.4, 42.5 ст.42 Податкового кодексу України Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).
При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
Як встановлено судом:
- наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №4011-п від 05.09.2024 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » та повідомлення про проведення перевірки №601 від 05.09.2024 року надіслані на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно з довідкою поштового відділення вказане відправлення не вручено адресату та повернуто відповідачу із зазначенням причини: «За закінченням терміну зберігання»;
- запит Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №1 від 16.10.2024 року про надання документів та письмових пояснень направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно з довідкою поштового відділення вказане відправлення не вручено адресату та повернуто відповідачу із зазначенням причини: «За закінченням терміну зберігання»;
- оскаржувані рішення та податкова вимога також були направлені на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак вказані відправлення не вручено адресату та повернуто відповідачу із зазначенням причини: «За закінченням терміну зберігання»;
Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем було здійснено надіслання на податкову адресу позивача необхідних документів під час призначення та проведення податкової перевірки, а також рішень, прийнятих за результатом проведеної перевірки.
Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.03.2020 року по справі №804/1318/18 та постанові від 24.09.2019 року по справі №825/1109/19, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем вжито всіх необхідних заходів щодо надіслання на податкову адресу позивача необхідних документів під час призначення та проведення податкової перевірки, а також рішень, прийнятих за результатом проведеної перевірки, в свою чергу, позивач, як добросовісний платник податків мала забезпечити отримання нею кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Суд зазначає, що позивачем не було надано до суду заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет, поданої до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Таким чином, з огляду на відсутність такої заяви, відповідач відповідно до норм пункту 42.5 статті 42 ПКУ здійснював надіслання кореспонденції за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Таким чином суд доходить висновку, що доводи позивача, що відповідач був зобов`язаний направити вищенаведені документи в електронний кабінет платника податків позивача не можуть свідчити про протиправність оскаржуваних рішень.
Крім цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1-4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведені положення КАС України, суд зазначає, що суд бере до розгляду лише ті докази, що містять інформацію щодо предмету доказування, усуваючи з процесу доказування докази, які не відносяться до справи. Отже, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тобто, однією із ознак доказів є наявність фактів, які відносяться до предмета доказування належність доказів.
Суд зазначає, що позивач не наводить підстав позову щодо реальності господарських операцій та підтвердження вказаних господарських операцій, складеними документами, наслідком яких було нарахування та сплата єдиного внеску, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного податку з фізичних осіб.
При цьому по тексту позову позивач не обґрунтовує сплату вищенаведених податків та зборів у задекларованих позивачем розмірах, та не підтверджує вказану сплату податків та зборів посиланням на первинні документи. Позивач виключно наголошує на наявності у неї первинних документів, які вона не надала на запит відповідача.
З огляду на зазначене, в даному випадку позивач не визначає як підставу позову нарахування та сплату грошових зобов`язань, в розмірах відмінних від визнаечних в акті перевірки.
Таким чином суд, під час розгляду справи по суті, не надає оцінку, наданим позивачем доказам щодо господарських операцій, які не були фактично надані під час податкової перевірки.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, враховуючи наявність за позивачем заборгованості по єдиному внеску на суму 231 728,01 грн. та відсутності протиправності в діях відповідача щодо нарахування такої заборгованості, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування спірної податкової вимоги.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки).
Керуючись ст.2, 12, 77, 78, 90, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 вересня 2025 року.

Суддя В.В. Горбалінський