Справа № 273/871/25
Суддя: Бєлкіна Д. С.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 273/871/25
Провадження № 2-а/273/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №4751045 від 17.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 510 грн., стягнути з відповідача судові витрати (витрати на професійну правничу (правову) допомогу та витрати зі сплати судового збору).

В обґрунтування позову посилається на те, що 17.05.2025 близько 11 години 40 хвилин поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Максимчуком В.М. протиправно та в порушення вимог чинного законодавства відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4751045. Зазначає, що поліцейським Максимчуком В.М. не повідомлено позивача про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не доведено до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи, не надано жодних даних, які передбачені ст.251 КУпАП, які свідчили б про не увімкнення лівого покажчика повороту, тобто порушення вимог п.9.2.б). ПДР України.

Винесену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 12.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

18.06.2025 до суду надійшов відзив від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому представник просила відмовити в позові за безпідставністю. У відзиві представник відповідача зазначив, що підставою зупинки транспортного засобу під керуванням позивача є порушення ним Правил дорожнього руху України (п.9.2. б), а саме водій не подав завчасно сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, повертаючи ліворуч, що зафіксовано на фрагменті відеозапису з реєстратора службового автомобіля працівників поліції. Однак, відповідно до відповіді Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, на сервері зберігання відеозаписів технічні несправності, а тому надати відеозаписи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не представляється можливим. Доказом встановлення вини Позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення. Твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Витрати на правову допомогу у в розмірі 4000,00 гривень, заявлені у позовній заяві, є безпідставними, необґрунтованими, не співмірними, а тому не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Вдовиченко Б.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Панасюк Г.Л. у відзиві просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Зі змісту постанови серії ЕНА №4751045 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.05.2025 вбачається, що близько 11 години 32 хвилин у с. Острожок, на вул. Центральній, Звягельського р-ну Житомирської обл., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21083, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не увімкнув лівий покажчик повороту, чим порушив п.9.2.б). ПДР України. За наслідками вчинення адміністративного правопорушення згідно з ч.2 ст.122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

За змістом п.9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку - перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП настає відповідальність порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеореєстратори.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Як встановлено судом, до відзиву представником відповідача було додано відповідь Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, з якої слідує, що у зв`язку з технічними несправностями та в результаті регламентних робіт на сервері зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських не можливо викачати та здійснити запис на носій відеозапис з портативних відеореєстраторів поліцейських під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 працівниками СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП від 17.05.2025 підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 1 ст.139 КАС України визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

В обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. представником позивача долучено до матеріалів справи копії: договір про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, у зв`язку з чим, суд вважає, за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн.

Разом з тим, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн., відповідно до приписів ст.139 КАС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6-11, 77, 143, 243-246, 250-251, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ЕНА №4751045 від 17 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Житомирській області, , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , 2000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Житомирській області, , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Д.С. Бєлкіна