Справа № 600/6051/24-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2025 року

Київ

справа №600/6051/24-а

адміністративне провадження №К/990/35295/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 600/6051/24-а за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2025 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 22.08.2025.

Верховний Суд ухвалою від 28.08.2025 касаційну скаргу залишив без руху. Надав скаржникові десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому законом; надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Верховний Суд зазначив, що доводи скаржника не є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Верховний Суд звернув увагу скаржника, що норми ПК України, про неправильне застосування яких зазначає ГУ ДПС, не регулюють питання надання/ненадання документів до перевірки, а також наслідки їх ненадання. Також суд звернув увагу, що судові рішення не містять протилежного висновку щодо належної обачності, ніж той, що викладений у згаданій скаржником постанові Верховного Суду, а його доводи в цій частині суперечили правовому змісту пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України як підстави для касаційного оскарження судових рішень. Суд роз`яснив скаржникові обов`язкові умови, яким має відповідати касаційна скарга в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень на відповідній підставі.

08.09.2025 від ГУ ДПС надійшла уточнена касаційна скарга, зміст якої в частині викладення підстав для касаційного оскарження є майже ідентичним її попередній редакції. ГУ ДПС процитувало недоліки касаційної скарги, на які звернув увагу Верховний Суд в ухвалі від 28.08.2025, однак, такі не усунуло.

До прикладу, ГУ ДПС в уточненій касаційній скарзі зазначає, що в ухвалі Верховного Суду від 28.08.2025 вказано, що посилання на пункт 201.10 статті 201 ПК України не стосується питання надання/ненадання документів під час перевірки, а обґрунтування не пов`язане з висновками судів попередніх інстанцій, зокрема щодо відсутності протилежного висновку про обачність і суперечності в доводах про документи. На виконання зазначеного, ГУ ДПС уточнює, що суди помилково не дослідили належну обачність позивача, як того вимагає постанова Верховного Суду від 25.09.2020 №823/530/15, ігноруючи дані ДПС про ризиковість контрагента (ТОВ «Оболонь Новатрейд»), підтверджені актом перевірки. ГУ ДПС зазначає, що додано чіткий взаємозв`язок з висновками судів (щодо операцій 2018 року та статусу контрагента) та спростовано їх, вказавши, що відсутність документів під час перевірки свідчить про неналежну обачність, що суперечить пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Тобто, викладене ГУ ДПС уточнення жодним чином не усуває виявлених недоліків, адже пункт 201.10 статті 201 ПК України не врегульовує ані питання належної обачності, ані питання надання/ненадання документів до перевірки, а також наслідки їх ненадання.

Такий підхід ГУ ДПС проявило і в межах інших доводів, недоліки викладення яких в розрізі підстав касаційного оскарження судових рішень Верховний Суд визнав недостатнім. Більш того, в ухвалі від 28.08.2025 Верховний Суд звернув увагу, що суди попередніх інстанцій окрім недотримання посадовими особами вимог Порядку №727, виходили також з того, що матеріали справи не містять доказів того, що контролюючий орган в силу пункту 85.4 статті 85 ПК України пропонували позивачеві надати належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів. Суд зазначив, що зі змісту касаційної скарги не вбачається доводів незгоди з висновками судів попередніх інстанцій про недотримання контролюючим органом вимог Порядку №727, натомість, такі висновки судів стали підставою для висновку про недоведеність контролюючим органом визначеної ним бази оподаткування, на яку нараховувались грошові зобов`язання позивачеві.

Усуваючи недоліки первісної редакції касаційної скарги в цій частині, ГУ ДПС зокрема уточнило, що додає доводи про те, що пропонувало позивачу надати документи (п.85.4 ст.85 ПК України), але вони не були надані, що підтверджує правомірність донарахувань, а суди порушили частину другу статті 353 КАС, не дослідивши ці обставини.

Однак, саме собою додавання в касаційній скарзі речення про те, що ГУ ДПС пропонувало позивачу надати документи (пункт 85.4 статті 85 ПК України) без обґрунтування порушення судами норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на конкретний аркуш матеріалів справи, який містить доказ такому твердженню (в умовах, коли суди зазначили про відсутність таких) не можна визнати достатнім для відкриття касаційного провадження.

Зазначене у сукупності свідчить про формальний підхід скаржника до усунення виявлених недоліків, ігнорування скаржником мотивів і роз`яснень, наданих судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху і подання ним уточненої касаційної скарги, яка містить ті ж самі недоліки.

Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявникові.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 600/6051/24-а за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення - повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко