Справа № 695/3626/23
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3626/23

номер провадження 2-а/695/2/25

17 липня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

за участю: секретаря с/з Землянухіної Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2023 року представник позивача Бочаров О.М. направив до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області позов в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що поліцейським Золотоніського РВП старшим сержантом поліції Нестеровським О.Г. винесено постанову серії БАД №097221 від 16.09.2023, яка зафіксована не в автоматичному режимі та згідно з якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП у зв`язку з тим, що 15.09.2023 о 23.35 в Золотоніському районі с. Бубнова Слобідка по вул. Велика він був з непристебнутим ременем безпеки та не мав медичної аптечки та вогнегасника, чим порушив п.п. 2.3 (в), 31.4.7

Зазначив, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, у зв?язку з тим, що працівник поліції правомірність свого рішення не підтвердив будь - якими належними доказами, не вказав їх в постанові, розгляд справи провели без присутності захисника, чим порушили право на захист та фабула правопорушення в протоколі викладена незрозуміло.

Позивач вважає, що в постанові серії БАД №097221 від 16.09.2023 у справі про адміністративні правопорушення передбачені ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУПАП не наведено достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушеннь та не встановлено дійсних обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене вище, позивач просив скасувати постанову поліцейського Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Нестеровського Олександра Григоровича в справі про адміністративне правопорушення серії БАД N? 097221 від 16.09.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП, а справу закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2023 відкрито провадження по справі.

06 жовтня 2023 року року від представника ГУНП в Черкаській області Олабиної Юлії до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 .. Головне управління Національної поліції в Черкаській області вважає, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення мотивуючи це тим, що належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, а саме записи технічних приладів та засобів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Так, із наявних матеріалів, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №097221 від 16.09.2023, рапорту поліцейського СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Нестеровського О.Г. та відеозаписів з нагрудної бодікамери працівника поліції вбачається, що під час несення служби в добовому наряді в с. Бубнівська Слобідка по вул. Велика у зв?язку з порушенням п. 2.3 В ПДР України, а саме водій транспортного засобу не був пристебнутим ременями безпеки, працівники поліції зупинили транспортний засіб Mazda 626 номерні знаки НОМЕР_1 , пояснили причину зупинки водію та встановили його особу, ним виявився ОСОБА_1 .

Представник відповідача зазначив, що в зв?язку з тим, що водій вищевказаного транспортного засобу мав явні ознаки алкогольного сп?яніння, працівники поліції провели тест на стан алкогольного сп?яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та отримали результат 1,29 проміле. Після чого оглянули автомобіль та встановили відсутність медичної аптечки, вогнегасника та знаку аварійної зупинки, що є порушенням п. 31.4.7 ПДР України. Крім того, цього дня, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №309286 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в якому зазначено, що до протоколу додано відео з бодікамери 083. Вказали, що згідно вищевказаного відеозапису з нагрудної бодікамери вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу о 23.31 год. ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля без пристебнутого ременя безпеки. При цьому, жодних активних дій, спрямованих на те, щоб відстебнути ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу, позивачем не вчинялось.

Відповідно до відеозапису вбачається, що о 23.55 год. позивач на запитання працівника поліції повідомив, що медична аптечка, вогнегасник та знак аварійної зупинки в останнього відсутні, після чого о 23.55 год. працівник поліції повідомив, що під час керування транспортним засобом необхідно бути пристебнутим ременем безпеки. Разом з тим позивачу повідомлено, що відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення. У свою чергу ОСОБА_1 погодився з тим, що під час керування транспортним засобом не був пристебнутим ременем безпеки, повідомив про те, що йому все зрозуміло та не заперечував факту порушення останнім ПДР України.

Клопотання та зауваження при розгляді справи під час складання адміністративної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від ОСОБА_1 не надходили.

Згідно постанови серії БАД №097221 від 16.09.2023 права за ст. 268

КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП ОСОБА_1 було роз?яснено, про що свідчить підпис позивача у вказаній постанові.

Також із відеозаписів з нагрудної бодікамери вбачається, що позивач до початку складання працівниками адміністративних матеріалів та під час їх складання користувався мобільним телефоном та мав можливість скористатись правовою допомогою, зателефонувавши юристу, який би прибув для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вказали, що самим позивачем не заявлено будь-яких клопотань та

зауважень на місці події з приводу порушень його прав та порядку складення адміністративних матеріалів. Вважають, що постанова про притягнення

ОСОБА_1 складена у відповідності до вимог чинного законодавства без

порушень.

У відзиві зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №097221 від 16.09.2023 не відповідає вимогам чинного законодавства.

У судовому засіданні 29.05.2024 представник позивача позов підтримав та просив завольнити. Вважав, що відеозапис не є допустимим доказом, оскільки не був належним чином підписаний ЕЦП. Указав, що фабула постанови не розкрита повністю та не розкрита об`єктивна сторона, а саме за які дії притягнуто відповідача відповідальності. Його довірителя не було зупинено та не зафіксовано факту зупинки.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю. Вказував, що відео надає можливість з`ясувати подію. Позивач жодного разу не заперечував проти порушення ПДР . Відеозапис зазначений лише в протоколі. Відеозапис з нагрудної бодікамери не підписується ЕЦП, оскільки це не передбачено згідно інструкції.

Заслухавши учасників справи та дослідивши докази, судом встановлені такі факти.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД N? 097221 від 16.09.2023 ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 15.09.2023 о 23.35 год. в с. Бубнівська Слобідка по вул. Велика водій ОСОБА_1 , під час керування

транспортним засобом Mazda 626 номерні знаки НОМЕР_2 , не був пристебнутий ременем

безпеки та не мав медичної аптечки, вогнегасника, чим порушив п. 2.3 В та п. 31.4.7 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене

4. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №309286 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що до протоколу додано відео з бодікамери 083.

Згідно вищевказаного відеозапису з нагрудної бодікамери вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу о 23.31 год. ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля без пристебнутого ременя безпеки. О 23.55 год. позивач на запитання працівника поліції повідомив, що медична аптечка, вогнегасник та знак аварійної зупинки в останнього відсутні, після чого працівник поліції повідомив, що під час керування транспортним засобом необхідно бути пристебнутим ременем безпеки. О 23:56 год. позивачу повідомлено, що відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення у зв?язку з тим, що останній керував транспортним засобом та не був пристебнутим ременем безпеки. В свою чергу ОСОБА_1 погодився з тим, що під час керування транспортним засобом не був пристебнутим ременем безпеки, повідомив про те, що йому все зрозуміло та не заперечував факту порушення останнім ПДР України.

У матеріалах справи містяться копія постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2024, залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 06.09.2024, якими установлено факт керування ОСОБА_1 15 вересня 2023 року о 23 годині 35 хвилин в с. Бубнівська Слобідка на вул. Велика автомобілем Мазда-626, д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. У даних рішеннях було встановлено, що право на захист ОСОБА_1 не було порушене, оскільки він підписав протокол про адміністративне правопорушення, де наявні графи про роз`яснення йому ст. 63 Конституціїї України та ст. 268 КУпАП.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 286 КУпАП позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126, ...) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного

правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами

України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону

України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 N?3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від

10.10.2001 N?1306 .

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов?язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань

безпеки дорожного руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці

Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав

людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто

вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов?язки.

Відповідно до п. 2.3 В ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 121 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил користування ременями

безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом

МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції

України №1408/27853 від 10.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п?ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев?ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог КУпАП та Інструкції, поліцейським розглянуто справу про адміністративне правопорушення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 N? 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Слід зазначити, що відеозапис, не підписаний ЕЦП, може бути використаний як доказ, оскільки встановлено його достовірним, а також він зазначений у протоколі, який було досліджено в судовому засіданні.

Твердження позивача, що факти зазначені у постанові серії БАД №097221 від 16.09.2023 є незаконними, необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам події, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються наявними доказами, зокрема відеозаписом фіксації правопорушення та розгляду справи працівником поліції та копіями постанов судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2024 та Черкаського апеляційного суду від 06.09.2024.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вищезазначеного суд, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови не встановлено, тому позовну заяву слід залишити без задоволення за недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без задоволення, судові витрати у справі позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ч. 3 ст. 243 та ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Степченко М.Ю.

Повний текст виготовлено 21 липня 2025 року.