Справа № 500/3351/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3351/25

19 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування акту та припису, -

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі, відповідач-1), Міністерства юстиції України (надалі, відповідач-2), в якому просить визнати протиправними та скасувати Акт позапланової перевірки від 14 травня 2025 року №20 та Припис про недопущення повторних порушень від 15 травня 2025 року №6, які видані Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції.

Позов обґрунтований тим, що винесені за результатами проведення з 29.04.2025 до 05.05.2025 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1. Акт позапланової перевірки від 14 травня 2025 року №20 та Припис про недопущення повторних порушень від 15 травня 2025 року №6 Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не відповідають вимогам, передбаченим частиною другою статті 19 Конституції України у взаємозв`язку з частиною другою статті 2 КАС України, а тому є протиправним та підлягають скасуванню. Позивач вважає, що положення Кодексу України з питань банкрутства не містять вказівки, чи наявні у арбітражного керуючого/розпорядника майна повноваження самостійно визначати заінтересованих осіб щодо боржника, та посилається на виключну компетенцію господарського суду у визначенні таких осіб. Крім цього, позивач просить врахувати, що комісією залишено поза увагою той факт, що відсутність квартальної фінансової звітності слугувало підставою для перенесення зборів комітету кредиторів ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 25.05.2025 до формування та подання такої у законодавчо встановлені строки. При цьому, сам Звіт керуючого санацією щодо проведеної роботи з реалізації плану санації ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за І квартал 2025 року №25-05/140 від 12.05.2025 арбітражним керуючим було направлено членам комітету кредиторів боржника 12.05.2025 одночасно із повідомленням по проведення зборів комітету кредиторів боржника №25-05/141 від 12.05.2025. Також, на думку позивача, Комісією не враховано, що повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 про залишення без змін ухвали Господарського суду Тернопільської області № 921/534/23 від 21.10.2024 про введення процедури санації складено 11.03.2025.

Ухвалою суду від 13.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача - 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що позапланова невиїзна перевірка діяльності позивача, була проведена Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, на підставі, в межах повноважень та з дотриманням законодавчо визначеного порядку. Таким чином, відповідачем-1 дотримано порядок проведення позапланової перевірки. Крім того, зазначає, що позивач не оскаржує підстави та порядок проведення позапланової перевірки, а лише не погоджується зі складеним актом перевірки та винесенням Припису про недопущення повторних порушень. Зауважує, що припис винесений саме щодо недопущення аналогічних порушень арбітражним керуючим у подальшій діяльності, тобто для запобігання вищевказаних порушень у майбутньому. Іншими словами, - припис має превентивний характер. Вважає, що висновки, зроблені за результатами перевірки та відображені в акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14.05.2025 №20, та в подальшому, і в приписі про недопущення повторних порушень від 15.05.2025 №6 відповідають фактичним обставинам та підтверджуються документами, наданими для проведення перевірки.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник Міністерства юстиції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що Кодексом КУзПБ встановлено, що ведення реєстру вимог кредиторів та визначення наявності права вирішального голосу у кожного окремого кредитора, внесеного до реєстру вимог кредиторів, є безпосереднім обов`язком арбітражного керуючого. Вважає, що комісія з проведення перевірки під час її проведення, діючи в межах, спосіб та на підставах, визначених Порядком здійснення контролю, виявила у діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1. порушення, які не можуть бути усунені арбітражним керуючим, та винесла припис про недопущення повторних порушень. Зауважує, що позивач не спростовує заінтересованості кредитора ДП «ШРБУ № 100» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» щодо Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а стверджує про відсутність у його діях порушення, посилаючись лише на норми, які не діяли під час вчинення такого порушення, а також на затвердження судом схваленого плану санації боржника. Крім цього, вказує, що періодичність звітування керуючого санацією про хід виконання плану санації перед судом та комітетом кредиторів встановлена безпосередньо Кодексом. Також, у комісії з проведення перевірки відсутні підстави для встановлення арбітражному керуючому строку для усунення виявленого за результатом перевірки порушення, за виключенням випадку винесення розпорядження про усунення виявлених порушень щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, яке не було винесено за результатом перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Представник позивача подав до суду заперечення (на відповідь на відзив), в яких підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю.

Представник Міністерства юстиції подав до суду заперечення (на відповідь на відзив), в яких заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Судом встановлено, що на підставі звернення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 14.03.2025 №1215/5/19-00-13-13-04, доручення Міністерства юстиції України від 18.03.2025 №38826/43972-11-25/21.1, Комісією Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено з 29 квітня 2025 року до 05 травня 2025 року (включно), позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1499, дата видачі - 15.07.2013), за адресою місцезнаходження органу контролю - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: пл. Народна, 4, каб. 609, м. Ужгород, Закарпатська область, 88602, без присутності арбітражного керуючого ОСОБА_1., та склали довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05 травня 2025 року №20.

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1. під час виконання ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією у справі №921/534/23 про банкрутство Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Комісією виявлено наступні порушення вимог законодавства з питань банкрутства: - абзацу 1 частини 5 статті 52 Кодексу України з процедур банкрутства - при схваленні плану санації враховано вимоги кредитора - ДП «ШРБУ №100» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», який є заінтересованою особою стосовно боржника; - пункту 4 частини 2 статті 12, абзацу 12 частини 6 статті 50 Кодексу України з процедур банкрутства - керуючий санацією не звітував щокварталу перед комітетом кредиторів та судом про виконання плану санації.

Вказані порушення зафіксовані в Акті позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14.05.2025 за №20.

В подальшому, Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції винесено Припис про недопущення повторних порушень від 15.05.2025 за №6.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають до скасування Акт та Припис Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII, який замінив собою Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Цей кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За наведеними у статті 1 КУзПБ визначеннями, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України; банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.

Згідно з частиною першою статті 3 КУзПБ, державний орган з питань банкрутства, з-поміж іншого, встановлює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства.

Відповідно до статті 10 цього Кодексу арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено) (частина третя статті 12 КУзПБ).

Положеннями статті 20 КУзПБ визначено, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства та саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, права, свободи, інтереси яких порушено діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 228, Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань банкрутства. Мін`юст є державним органом з питань банкрутства.

Згідно підпункту 52, пункту 4 Положення, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань встановлює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання арбітражними керуючими вимог законодавства з питань банкрутства та здійснює такий контроль; бере участь у справі про банкрутство і користується процесуальними правами та несе процесуальні обов`язки учасника у справі про банкрутство.

Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих (далі - перевірка), повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов`язки арбітражних керуючих під час проведення перевірок, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності встановлює Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 № 3928/5 та зареєстрованого 12.12.2019 за № 1228/34199 (тут і надалі - Порядок № 3928/5 в редакції чинній на дату проведення перевірки).

Пунктами 1-3 розділу ІІ Порядку № 3928/5 передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється щодо дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки; складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії з перевірки пояснень, зауважень, заперечень до Довідки та/або усунення зазначених у Довідці порушень; складання акта перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Акт перевірки) з урахуванням Довідки, пояснень, зауважень, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Як встановлено судом, в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/534/23 про банкрутство ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2023 відкрито провадження у справі №921/534/23, введено процедуру розпорядження майном боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Розпорядником майна божника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1499 від 15 липня 2013 року).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024, яка за результатами перегляду в апеляційній інстанції, залишена в силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025, у справі № 921/534/23, введено процедуру санації та затверджено план санації ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (). Керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що положення Кодексу України з питань банкрутства не містять вказівки чи повноваження арбітражного керуючого/розпорядника майна самостійно визначати заінтересованих осіб щодо боржника, та посилається на виключну компетенцію господарського суду у визначенні таких осіб, покликаючись на абзац п`ятий частини другої статті 47 Кодексу.

Однак, суд зазначає, що ст. 47 Кодексу КУзПБ була викладена у зазначеній редакції на підставі Закону України від 11.12.2024 № 3985-IX «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації», який набрав законної сили з 01.01.2025, тобто вже після схвалення плану санації Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 52 КУзПБ, вимоги кредиторів, які є заінтересованими особами стосовно боржника, не враховуються для цілей голосування при схваленні плану санації.

Натомість, абзацом третім частини третьої статті 44 та абзацом дев`ятим частини другої статті 47 КУзПБ визначено, що розпорядник майна зобов`язаний вести реєстр вимог кредиторів. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що Кодексу України з питань банкрутства встановлено, що ведення реєстру вимог кредиторів та визначення наявності права вирішального голосу у кожного окремого кредитора, внесеного до реєстру вимог кредиторів, є безпосереднім обов`язком арбітражного керуючого.

Отже, суд критично оцінює твердження позивача, що приписи Кодексу не містять вказівки розпоряднику майна самостійно визначати заінтересованих осіб щодо боржника, є безпідставними.

Між тим, в Акті комісією зазначено наступне: «Як вбачається з тексту ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №921/534/23 питання щодо голосування при схваленні плану санації кредиторами, які є заінтересованими особами стосовно боржника судами не досліджувалося. Дане питання було порушено Головним управлінням ДПС у Тернопільській області лише в касаційній скарзі на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 та на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 у справі № 921/534/23 в частині схвалення плану санації та введення процедури санації. Однак, аргументи касаційної скарги щодо порушення частини 5 статті 52 Кодексу судом касаційної інстанції до розгляду не приймалися. З огляду на наведене, ні судом першої, ні апеляційної, ні касаційної інстанцій не розглядалося питання щодо порушення частини 5 статті 52 Кодексу при схвалення плану санації у справі №921/534/23, відповідні обставини не досліджувалися і не встановлювалися, як наслідок - в даному випадку відсутні обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, тобто преюдиція».

Отож, суд вважає, що комісією з перевірки враховано, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду питань щодо правомірності схвалення плану санації у справі №921/534/23 не розглядалось питання порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1. вимог частини п`ятої статті 52 Кодексу, яка регламентує випадки виключення голосів окремих класів кредиторів при схваленні плану санації.

Слід також зазначити, що сам факт затвердження плану санації боржника та введення процедури санації не може бути підставою для ігнорування комісією з проведення перевірки порушень, допущених арбітражним керуючим під час схвалення та затвердження плану санації.

При цьому, вирішуючи спір по суті, суд враховує доводи відповідача стосовно того, що позивач не спростовує заінтересованості кредитора ДП «ШРБУ № 100» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» щодо Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а стверджує про відсутність у його діях порушення, посилаючись лише на норми, які не діяли під час вчинення такого порушення, а також на затвердження судом схваленого плану санації боржника.

Таким чином, доводи позивача, наведені в позовній заяві, не спростовують вчинення позивачем порушення абзацу 1 частини 5 статті 52 Кодексу України з процедур банкрутства.

Стосовно порушення арбітражним керуючим вимог пункту 4 частини 2 статті 12, абзацу 12 частини 6 статті 50 Кодексу України з питань банкрутства в частині щоквартального звітування керуючого санацією перед комітетом кредиторів та судом про виконання плану санації, варто зазначити наступне.

Відповідно до пункту 8 та 11 частини 6 статті 50 Кодексу України з процедур банкрутства, керуючий санацією зобов`язаний щокварталу звітувати перед комітетом кредиторів та судом про виконання плану санації, а також повідомляти орган, уповноважений управляти державним майном, про реалізацію плану санації щодо боржника - державного підприємства або господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

За змістом частини десятої ст. 12 КУзпБ, керуючий санацією щокварталу звітує перед органом, уповноваженим управляти державним майном боржника, про виконання плану санації державного підприємства або господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

З огляду на наведені вище норми слід вважати, що періодичність звітування керуючого санацією про хід виконання плану санації перед судом та комітетом кредиторів встановлена безпосередньо Кодексом. Також, у комісії з проведення перевірки відсутні підстави для встановлення арбітражному керуючому строку для усунення виявленого за результатом перевірки порушення, за виключенням випадку винесення розпорядження про усунення виявлених порушень щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, яке не було винесено за результатом перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Разом з тим, на переконання суду, комісія правомірно дійшла висновку, що арбітражним керуючим ОСОБА_1. під час здійснення ним повноважень керуючого санацією у справі № 921/534/23 не надано комісії з перевірки належних обґрунтувань щодо відсутності підстав для здійснення належного та періодичного звітування перед судом та комітетом кредиторів у відповідності до вимог абзацу дванадцятого частини шостої статті 50 Кодексу.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує висновки Верховного суду, викладені у Постанові від 20.06.2019 у справі № 802/3904/15-а, у якій, зокрема, зазначено, що припис видається у випадках, коли виявлені під час перевірки порушення не можуть бути усунені. У такому приписі міститься інформація про ці порушення та зобов`язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень у майбутньому.

Вплив такого припису на діяльність арбітражного керуючого полягає в тому, що він накладає обов`язок дотримуватися встановлених норм та стандартів професійної діяльності, запобігаючи повторенню аналогічних порушень.

Фактично, сам по собі припис не має юридичних наслідків для арбітражного керуючого, але повторне вчинення аналогічного порушення протягом року може стати підставою для дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого.

Згідно із пунктом 9 розділу VI Порядку здійснення контролю, у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі Акта перевірки виносить припис про недопущення повторних порушень щодо порушень, які не можуть бути усунені арбітражним керуючим.

Тобто, у спірному випадку, у зв`язку з тим, що виявлені порушення не можуть бути усунені, комісією з проведення перевірки винесено арбітражному керуючому ОСОБА_1. припис про недопущення повторних порушень № 6 від 15.05.2025.

Отож, перевіряючи спірний припис Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на відповідність вимогам частини другої ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідач - 1 при його прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стосовно правомірності Акту, перевірки, у якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, слід зазначити, що такий акт не є правовим документом, який безпосередньо породжує певні правові наслідки для суб`єктів правових відносин. Висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків для арбітражного керуючого. Суд також відзначає, що акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому цей акт не може бути самостійним предметом спору.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства про банкрутство арбітражним керуючим, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка викладених висновків перевірки може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення прийнятого на підставі такого акта.

Складання акту перевірки є частиною процесу реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, а результатом реалізації цих повноважень, у разі виявлення порушень, є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для особи.

Роблячи наведені висновки, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену ним за аналогічних обставин у справі № 120/7297/20-а від 27.10.2022 (провадження № К/9901/44154/21, № К/9901/42097/21).

Отож, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Акту перевірки від 14.05.2025 за №20 не підлягають до задоволення, так як Акт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом та не породжує правових наслідків для арбітражного керуючого.

Вирішуючи спір по суті, суд також враховує доводи відповідачів стосовно відсутності порушеного права Міністерством юстиції України, доводи стосовно порушення останнім також не містить позовна заява та додані до неї документи.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №1340/4630/18 відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19 вересня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідачі:

Західне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018 ),

Міністерство юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького архітектора, 13, м. Київ,01001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.