Справа № 160/30975/24
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 160/30975/24

адміністративне провадження № К/990/25883/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Вітковської К.М.,

представника позивача Благодіра Р.В.,

представника відповідача Ферафонтова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року (суддя Златін С.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2025 року (судді: Суховаров А.В., Ясенова Т.І., Головко О.В.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», позивач) звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - Східного МУ ДПС по роботі з ВПП, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.11.2024 №000/937/5001.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2025 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, вважаючи, що вони прийняті внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, відповідач звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалені судами рішення й прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Підставою касаційного оскарження скаржник вказує відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування ст.21-1, п. 200.4-1 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відмови у бюджетному відшкодуванні від`ємного значення податкового кредиту з ПДВ платникам податків, акціонерами (власниками) яких є особи, щодо яких застосовані спеціальні обмежувальні заходи (санкції). Також вказує на порушення судами норм процесуального права у випадках, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Помилка судів першої та апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваних рішень, на думку відповідача, полягає у тому, що вони не врахували суспільний контекст спірних правовідносин («суспільний інтерес», «інтерес держави»), враховуючи збройну агресію РФ. Перевага приватного інтересу позивача у поверненні коштів з державного бюджету України, які можуть бути використані всупереч національним інтересам України, враховуючи можливий вплив учасників товариства навіть з урахуванням того, що підсанкційні особи не є ані кінцевими бенефіціарними власниками товариства, ані його прямими учасниками, але володіють частками у статутному капіталі позивача через афілійованих осіб, - суперечить меті застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), що полягає у захисті національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальній цілісності України.

На переконання відповідача, суди першої та апеляційної інстанції повинні були зробити висновок, що ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» не має права на виплату бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок у банку, оскільки такі кошти можуть бути використані акціонерами позивача, щодо яких застосовані санкції, всупереч інтересам та економічної безпеки Держави, а тому відмова контролюючого органу у такій виплаті є обґрунтованою та правомірною.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки вважає доводи відповідача безпідставними, а оскаржувані рішення - ухваленими із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що на дату складання Акту перевірки до вказаних відповідачем юридичних та фізичних осіб не були застосовані спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції). Зазначене вказує про безпідставність та необґрунтованість висновків відповідача про те, що ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» порушено підпункти 200.4-1, 200.12-1 ст. 200 ПК України.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та обґрунтування касаційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вимог касаційної скарги, просив в її задоволенні відмовити.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що відповідач провів камеральну перевірку ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ платника податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) за серпень 2024 року.

За наслідками перевірки складено Акт від 09.10.2024 року № 906/32-00-50-01/00191023, у висновках якого вказано, що ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» порушив вимоги п.200.4-1, 200.12-1 ст. 200 ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2024 року згідно податкової декларації від 20.09.2024 року № у сумі 363 931 309 грн.

Висновки акту перевірки обґрунтовані наступним: платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Засновником позивача є Metsivest B.V. (Нідерланди); кінцевим бенефіціакрним власником позивача є ОСОБА_1 - 76,24% частки статутного капіталу або відсоток права голосу. У свою чергу Metsivest B.V. (Нідерланди) належить: компанія SCM (Кірп) - 71,24 %, компанія Сlarendale Limited (Кіпр) - 5%, кінцевим бенефіціакрним власником є ОСОБА_1 - 76,24 %; компанія Smart Steel Ltd - 23,76%. У свою чергу корпоративними правами Smart Steel Ltd на 99,99% володіє Smart Holding Ltd (Кіпр). Корпоративними правами Smart Holding Ltd (Кіпр) володіють: Smart Trust - 80% та Step Trust - 20%. Управителями відповідних трастів є наступні особи: Smart Trust - 85% ОСОБА_2 та 15% - ОСОБА_3 через Protеas Trustee Services Ltd, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7; Step Trust - 85% ОСОБА_3 та 15% ОСОБА_2 через Protеas Trustee Ltd. Стосовно Protеas Trustee Services Ltd, Protеas Trustee Ltd та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 введені санкції згідно Указу Президента України № 698/2024 від 08.10.2024 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08.10.2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)». Окрім того, компанією Smart Steel Ltd, якій належить 23,76% Metsivest B.V. (Нідерланди), володіє ОСОБА_8 , стосовно якого Указом Президента України від 24.01.2023 року № 43/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 січня 2023 року "Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" введені санкції.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 06.11.2024 року № 000/937/5001, яким позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ у розмірі 363 931 309 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, уважаючи його протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що учасники, управителі компанії Smart Steel Ltd не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність на Metinvest B.V. (Нідерланди) та через Metinvest B.V. (Нідерланди) на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки частка Smart Steel Ltd у Metinvest B.V. (Нідерланди) становить лише 23,76 %, а також вони не є кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат`у розумінні законодавства України.

Крім того, суди зазначили, що Указ Президента України № 698/2024 від 08.10.2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08.10.2024 «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким введено санкції щодо Protеas Trustee Services Ltd, Protеas Trustee Ltd та ОСОБА_12, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 набрав чинності 10.10.2024, у той час як камеральну перевірку позивача було проведено у період з 21.09.2024 по 09.10.2024, Акт №906/32-00-50-01/00191023 складено 09.10.2024, тобто до набрання чинності указу.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.4-1 ст. 200 ПК України платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.

Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Змістом п. 200.12-1 ст. 200 ПК України передбачено, що з дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.

Зазначена в абзаці першому цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачі платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції».

Відповідно до п. 200.14-1 ст. 200 ПК України якщо протягом періоду проведення контролюючим органом камеральної або документальної перевірки прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», такий контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначається відмова в наданні бюджетного відшкодування.

Аналіз положень п. 200.4-1 ст. 200 ПК України дає підстави для висновку про те, що для застосування вказаної норми права необхідно, що б санкції були застосовані до однієї з наступних осіб: самого платника податку, засновників (учасників) платника податку, кінцевого бенефіціарного власника платника податку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що засновником позивача є Metinvest B.V. (Нідерланди); кінцевим бенефіціарним власником позивача є ОСОБА_1 - 76,24% частки статутного капіталу або відсоток права голосу.

У свою чергу Metinvest B.V. (Нідерланди) належить: компанія SCM Limited (Кіпр) - 71,24 %, компанія Сlarendale Limited (Кіпр) - 5%, кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_1 - 76,24 %; компанія Smart Steel Ltd - 23,76%.

При цьому корпоративними правами Smart Steel Ltd на 99,99% володіє Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр).

Корпоративними правами Smart Holding Ltd (Кіпр) володіють: Smart Trust - 80% та Step Trust - 20%.

Управителями відповідних трастів є наступні особи:

Smart Trust - 85% ОСОБА_9 та 15% - ОСОБА_11 через Protеas Trustee Services Ltd, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_10, ОСОБА_7;

Step Trust - 85% ОСОБА_11 та 15% ОСОБА_9 через Protеas Trustee Ltd.

Вказані обставини підтверджуються структурою власності ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», схематичним зображенням структури власності ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», інформацією з ЄДРПОУ щодо ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», свідоцтвом Smart Holding Ltd (Кіпр), нотаріальним свідоцтвом щодо Metsivest B.V. (Нідерланди), копії яких містяться у матеріалах справи.

Стосовно Protеas Trustee Services Ltd, Protеas Trustee Ltd та ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 введені санкції згідно з Указом Президента України № 698/2024 від 08.10.2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08.10.2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Цей Указ Президента України набрав чинності з дати його опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» № 206 від 10.10.2024, тобто з 10.10.2024 року.

За вказаних обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування Указу Президента України №698/2024 від 08.10.2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08.10.2024 «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)» під час проведення камеральної перевірки ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ платника податку за серпень 2024 року, за наслідками якої складено Акт від 09.10.2024 року № 906/32-00-50-01/001911023, оскільки станом на 09.10.2024 вказаний вище Указ Президента України не набрав чинності.

При цьому, оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято саме на підставі Акту від 09.10.2024 № 906/32-00-50-01/001911023, яким встановлено порушення позивачем п.200.4-1, 200.12-1 ст. 200 ПК України.

Суд звертає увагу на те, що акт перевірки - це документ, який фіксує правопорушення, вчинені платниками податків. В основу податкового повідомлення-рішення ставляться саме висновки, викладені в акті перевірки (ст.86 ПК України).

До того ж, роблячи висновки в акті перевірки за результатами камеральної перевірки, податковий орган вказав на неможливість отримання бюджетного відшкодування від`ємного значення згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2024 року у зв`язку з тим, що саме акціонери позивача включені до переліку юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції.

Проте, як вже було зазначено вище, на момент підписання акту перевірки не існувало норми, яка б передбачала неможливість отримати бюджетне відшкодування у зв`язку з тим, що акціонери платника податків включені до переліку юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції. Відтак податковий орган не міг в акті перевірки зафіксувати як правопорушення відповідний факт, який не був визначений правопорушенням в законодавстві на момент проведення перевірки.

Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 03 червня 2025 року у справі №280/7764/24.

У контексті наведеного вище, судами першої та апеляційної інстанцій враховано, що на підставі інформації з Державного реєстру санкцій установлено, що відсутня інформація про накладення санкцій на час перевірки ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», його засновників (учасників) - Metinvest B.V. (Нідерланди) та кінцевих бенефіціарних власників ОСОБА_1 .

При цьому компанії Smart Steel Ltd належить 23,76% Metinvest B.V. (Нідерланди).

Відповідно до підпункту 14.1.241-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України термін «кінцевий бенефіціарний власник» вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Згідно з пунктом 30 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.

Кінцевим бенефіціарним власником для юридичних осіб є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).

Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.

Аналогічну правову позицію було викладено Верховним Судом у постанові від 14 березня 2023 року у справі № 640/12206/19 та постанові від 21 липня 2025 у справі №160/30897/24.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що учасники, управителі компанії Smart Steel Ltd не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність на Metinvest B.V. (Нідерланди) та через Metinvest B.V. (Нідерланди) на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки частка Smart Steel Ltd у Metinvest B.V. (Нідерланди) становить лише 23,76 %, а також не являються кінцевим бенефіціарним власником ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у розумінні законодавства України, яке наведено судом у даному рішенні.

Корпоративними правами Smart Steel Ltd на 99,99% володіє Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр).

Корпоративними правами Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр) володіють: Smart Trust - 80% та Step Trust - 20%.

Управителями відповідних трастів є наступні особи:

Smart Trust - 85% ОСОБА_9 та 15% - ОСОБА_11 через Protеas Trustee Services Ltd, а також ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_7;

Step Trust - 85% ОСОБА_11 та 15% ОСОБА_9 через Protеas Trustee Ltd.

Вказані вище обставини підтверджується копією свідоцтва компанії Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр) станом на 05.07.2023, яке міститься у матеріалах справи.

Посилання відповідача на інформацію стосовно структури Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр), яка міститься на сайті інтернет-порталу ORBIS, суди обґрунтовано відхилили, оскільки відповідна інформація не є офіційною, так як офіційною є інформація з відповідного державного реєстру компаній Кіпру, а також тому, що інформація, яка міститься на сайті інтернет-порталу ORBIS та яку використав відповідач у акті перевірки датована періодом 2022 рік.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/15294/23 від 04.05.2023, на яку посилається відповідач, не є обов`язковою для адміністративного суду. До того ж у цій ухвалі, як установлено судом першої інстанції, суддя посилається лише на матеріали досудового розслідування.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що належними та допустимими доказами судами попередніх інстанцій не встановлено, а відповідачем не доведено, що компанією Smart Steel Ltd, якій належить 23,76% Metinvest B.V. (Нідерланди), володів ОСОБА_8 станом на момент проведення відповідачем камеральної перевірки.

Водночас судом встановлено, що особи, на яких накладено санкції згідно з законодавства України, прямого та/чи непрямого вирішального впливу на діяльність ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» не мають.

Крім того, відповідно до пп. 200.7.1 п.200.7ст.200 ПК формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться в т.ч. такі дані:

дата прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції";

дата прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".

Проте, в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відсутня інформація щодо ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та/або його засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників у порядку, встановленому Законом України «Про санкції» приймались рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що учасники, управителі компанії Smart Steel Ltd не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність на Metinvest B.V. (Нідерланди) та через Metinvest B.V. (Нідерланди) на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки частка Smart Steel Ltd у Metinvest B.V. (Нідерланди) становить лише 23,76 %, а також вони не є кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у розумінні законодавства України.

За таких обставин, доводи податкового органу про те, що належні юридичній особі-позивачу кошти, повернуті ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» як бюджетне відшкодування ПДВ, можуть бути використані безпосередньо його акціонерами у цілях, що суперечать національним інтересам України, є довільним припущенням податкового органу не підтвердженим жодними належними та допустимими доказами.

За викладених обставин, ураховуючи, що відповідач усупереч ст. 77 КАС України не довів належними та допустимими засобами доказування наявність підстав визначених п. 200.4-1 ПК України, суди дійшли правильного висновку, що спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас доводи скаржника стосовно заяви платника податків про отримання бюджетного відшкодування, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не впливають на правильність по суті та законність оскаржуваних рішень.

Переглядаючи судові рішення у цій справі Верховний Суд ураховує, що Суд касаційної інстанції не має права здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №925/698/16).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), згодом підтриманий Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 908/1795/19).

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд уважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.

Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що підставою для відкриття касаційного провадження слугували посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вмотивовані неправильним застосуванням судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Однак, наразі Верховним Судом вже сформовано сталу та послідовну практику у питаннях бюджетного відшкодування платникам ПДВ, щодо яких станом на час подання декларації та проведення податкової перевірки не було застосовані спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), яка викладена, зокрема, але не виключно, у постановах від 03.06.2025 року по справі №280/7764/24, від 12.07.2025 року по справі №160/30897/24 та від 12.08.2025 року по справі №280/6631/24, - що спростовує посилання податкового органу на відсутність єдиної правозастосовної практики з даного питання.

Ураховуючи, що висновки судів попередніх інстанцій цілком відповідають наведеним вище правовим позиціям Верховного Суду, підстав до відступу від яких скаржник не заявляє, а колегія суддів не вбачає, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача, та, відповідно, необхідність залишення рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2025 року залишити без змін, а касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська