Справа № 160/21112/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження суддею Кучугурною Н.В. одноособово.
Рішенням суду від 11.08.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №35 від 04.07.2024 про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

15.08.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

У заяві вказано, що в позовній заяві представником позивача було заявлено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу 15 000,00 грн та зазначено, що розрахунок та документальне підтвердження буде надано додатково.

До цієї заяви представником позивача додано:

1) копію договору №ПД-23 про надання правових (юридичних) послуг від 23.05.2024;

2) копію ордеру серії АР №1161102 від 23.05.2024;

3) копію завдання №13 на надання правових (юридичних) послуг від 22.07.2024;

5) копію акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №13/ПД-23 від 15.08.2025, згідно з яким позивачу його представником надавалася правова допомога згідно з п.1.1 Завдання №13 від 22.07.2024 до Договору №ПД023 від 23.05.2024.

Загальна вартість послуг склала 15000 грн 00 коп. без ПДВ.

По вказаному акту замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

04.09.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява, у якій він просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу, оскільки вважає, що заявлена сума є завищеною та необґрунтованою, так як правові (юридичні) послуги не надавалися в повному обсязі згідно із завданням №13 від 22 липня 2024 року.

У період з 18.08.2025 по 05.09.2025 суддя Кучугурна Н.В. перебувала у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 08.09.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що заяву про стягнення судових витрат особа має подати до прийняття судового рішення, однак докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, можуть бути подані особою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За усталеною практикою Верховного Суду, вимогу про відшкодування витрат на професійну правову допомогу стороні необхідно подати до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, зазначення у судових дебатах та окремо поданій заяві вимоги про стягнення судових витрат з позивача може вважатися за цих умов дотриманням вимог частини сьомої статті 139 КАС України.

Як видно з матеріалів справи, представником позивача у позовній заяві було заявлено про те, що понесені судові витрати складають судовий збір та витрати на правову допомогу, що орієнтовно складають 15000,00 грн, розрахунок та документальне підтвердження яких буде надано додатково.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.5 ст.143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Незалежність адвокатури гарантується.

Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини третьої статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача було додано копію договору про надання правових (юридичних) послуг №ПД-23 від 23.05.2024, укладеного між адвокатом Ромасько Євгеном Валерійовичем (Адвокат/Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (Замовник та / або Клієнт).

Також надін ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Ромасько Є.В., завдання №13 на надання правових (юридичних) послуг від 22.07.2024, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №13/ПД-23 від 15.08.2025.

Так, за вказаним вище договором, виконавець приймає на себе зобов`язання надати правові (юридичні) послуги замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуги виконавцем на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору.

Вид, строки надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджуються сторонами в спільно підписаних завданнях до цього договору, які є його невід`ємними частинами (п. п. 1.1., 1.2. Договору).

Згідно із п.3.1. Договору порядок здачі-приймання наданих правових (юридичних) послуг за цим Договором визначаються сторонами в спільно підписаних завданнях до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що вартість правових (юридичних) послуг та порядок їх оплати визначаються сторонами в спільно підписаних завданнях до цього договору, які є його невід`ємними частинами. Сума договору визначається загальною вартістю послуг, що надані протягом дії цього договору.

Згідно із завданням №13 на надання правових (юридичних) послуг від 22.07.2024:

1. Склад і обсяг правових (юридичних) послуг, що надаються Замовнику:

1.1. Судове врегулювання спору між Клієнтом та Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (код за ) щодо визнання протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про накладення штрафу від 04.07.2024 №35 в сумі 170000 грн.

1.2. Адвокату надається право представляти інтереси Клієнта в/у будь-яких судових установах, органах держказначейства України, органах державної виконавчої служби/приватних виконавців.

2. Вартість правових (юридичних) послуг:

Вартість правових послуг, що надаються Замовнику, складає:

2.1. Загальна вартість послуг, вказаних в п.1.1 Завдання №13, є фіксованою та складає 15000 грн.

2.2. Вартість послуг, визначених в п.1.1 цього Завдання, включає:

- правовий аналіз документів;

- підготовка позовної заяви, розрахунків штрафних санкцій, інших необхідних документів та подання їх до суду;

- супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних процесуальних документів, передбачених нормами КАСУ, без обмежень їх кількості;

- отримання будь-яких процесуальних документів в суді першої інстанції.

2.3. Загальна вартість послуг, вказаних в п.2.1-2.2 Завдання №13, сплачується Замовником у безготівковій формі на рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) банківських днів після набрання законної сили рішенням суду. Вартість послуг зміні не підлягає.

2.4. Акт приймання-здачі наданих послуг сторони складають в день підготовки позовної заяви Виконавцем та перед направленням її до суду. Сторони визначили, що в день підписання Акту приймання-здачі наданих послуг, ці послуги є такими, що надані Виконавцем в повному обсязі.

2.5. Поштові та інші витрати, витрати на відрядження тощо, сплачуються Замовником Виконавцю на підставі окремого акту та доказів про понесені витрати останнім.

Згідно з актом здачі-приймання робіт адвокатом надана правова допомога згідно з п.1.1 Завдання №13 від 22.07.2024 до Договору №ПД023 від 23.05.2024. Загальна вартість послуг склала 15000 грн 00 коп. без ПДВ. По вказаному акту замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Отже, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Водночас, частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18.

Разом з цим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зазначені вище висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/1109/21.

Як зазначено вище, представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Так, у цій справі адвокат позивача під час надання правової допомоги виконав покладені на нього обов`язки сторони, яку він представляє у цій справі, кваліфіковано підготував позов до суду та додані до нього документи на підтвердження позовних вимог.

Як зазначено вище, згідно із завданням №13 на надання правових (юридичних) послуг від 22.07.2024: вартість правових послуг, що надаються Замовнику, складає:

2.1. Загальна вартість послуг, вказаних в п.1.1 Завдання №13, є фіксованою та складає 15000 грн.

2.2. Вартість послуг, визначених в п.1.1 цього Завдання, включає:

- правовий аналіз документів;

- підготовка позовної заяви, розрахунків штрафних санкцій, інших необхідних документів та подання їх до суду;

- супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних процесуальних документів, передбачених нормами КАСУ, без обмежень їх кількості;

- отримання будь-яких процесуальних документів в суді першої інстанції.

Водночас, розрахунок штрафних санкцій у цій справі та інші документи, окрім позовної заяви і заяви про забезпечення позову, представником позивача не складалися.

Окрім цього, процесуальні документи суду отримувались як позивачем, так і його представником в електронному виді через систему «Електронний суд», тобто, додаткових витрат часу на отримання у приміщенні суду процесуальних документів витрачено не було.

За викладених обставин, з урахуванням співмірності наданих послуг та заявлених витрат, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/14497/24.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (вулиця Філософська, будинок 39 А, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49006, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна