Справа № 369/6287/25
Суддя: Сердюк Н. В.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 369/6287/25
провадження №: 2-а/398/156/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" вересня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Сердюк Н.В. за участю секретаря судового засідання Остапенко А.О. розглянувши за відсутністю сторін адміністративну справу за позовом представника позивача Нікушиної Валерії Сергіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Нікушина Валерія Сергіївна звернулася до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4404916 від 01.04.2025, винесену інспектором відділення поліції №2 (смт Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області Слободяником Андрієм Васильовичем, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.04.2025 о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у с.Щербачани Фастівського району Київської області по вул.Машинобудівників. Під час перевірки документів ОСОБА_1 , був повідомлений про те, що він позбавлений права на керування транспортними засобами постановою Києво-Святошинського районного суду м.Києва строком на 1 рік (справа №369/2354/25). Про ухвалене судом рішення позивач не знав, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності. Києво-Святошинського районного суду м.Києва не здійснив належне повідомлення позивача про розгляд справи, постанову про позбавлення його права на керування транспортними засобами позивач не отримував, він використовував тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом серії НОМЕР_1 від 23.01.2025.

Дії інспектора відділення поліції №2 (смт Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області Слободяника Андрія Васильовича про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП вважає протиправними та просить суд скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представником відповідача Чубинським В.С. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова є законною та винесеною відповідно до норм чинного законодавства. Зокрема звернена увага суду, що про розгляд справи Києво-Святошинським районним судом м.Києва № 369/2354/25 ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, що свідчить про його процесуальну недобросовісність, йому було достоменно відомо про наявність провадження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується його безпосередньою участю в освідуванні на стан алкогольного сп`яніння 29.01.2025 та направленнмя водія на огляд.

В судове засідання позивач та представник позивача, належним чином повідомлені через систему "Електронний суд" не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення 01.04.2025 о 20 годині 50 хвилин у с.Щербачани Фастівського району Київської області по вул.Машинобудівників, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "CHERRY ELARA", державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права на керування транспортними засобами постановою Києво-Святошинського районного суду м.Києва від 13.03.2025, чим порушив пункт 2.1.а ПДР України (а.с.9).

Постановою Києво-Святошинського районного суду м.Києва (справа №369/2354/25) від 03.03.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вичненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.10). Про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, крім того, з постанови суду вбачається, що ступінь алкогольного сп`яніння порушника проведено на місці з використанням спеціального технічного засобу "DRAGER" та становить 1,22 % проміле.

Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

При цьому неявка належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання не перешкоджала суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо позбавлення права керування транспортним засобом за відсутності відповідного посвідчення, а наявності лише тимчасового дозволу суд зазначає наступне.

При призначенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суддя враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, де зазначено, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

У справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 автомобілем, будучи позбавлений права керування транспотрним засобом повністю підтверджується наданими доказами.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, інспектор поліції діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, в межах санкції визначеної ч.4 ст.126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову, а оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення прийнятою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити адміністративний позов без задоволення, а постанову серії ЕНА №4404916 від 01.04.2025 року без змін.

Згідно зі ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачу у задоволенню позову відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_1 адвоката Нікушиної Валерії Сергіївни до Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови серії ЕНА №4404916 від 01.04.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №4404916 від 01.04.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ;

Представник позивача : адвокат Нікушина Валерія Сергіївна, 03170, м.Київ, вул.Володимирська буд.15.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Київській області, , 01601, м.Київ, вул.Володимирська б.15.

Повне рішення суду виготовлено 19.09.2025.

Головуюча суддя -