Справа № 640/6360/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/6360/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» (далі також - позивач, ТОВ «ФАСТІВ АГРО», товариство) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС у Київській області), з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.02.2022 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що товариство 29.12.2021 отримало акт від 17.12.2021 № 22650/10-36-07-15/43013772 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФАСТІВ АГРО» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість». За висновками перевірки, контролюючим органом встановлено порушення: п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 237645 грн.

Не погодившись з висновками, зазначеними в акті перевірки, товариство подало до відповідача заперечення.

03.02.2022 позивачем отримано лист ГУ ДПС у Київській області «Про розгляд заперечення» від 26.01.2021 № 1768/12/-10-36-07-15, в якому зазначено, що заперечення на акт перевірки залишаються без задоволення, а висновки акту перевірки - без змін.

07.02.2022 ТОВ «ФАСТІВ АГРО» отримано податкове повідомлення рішення від 01.02.2022 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 237645 грн.

В обґрунтування вимог, зокрема, щодо позиції відповідача про відсутність документального підтвердження реалізації/переміщення 161,767 т сої 2020 протягом 9 місяців 2021 року та не нарахування податкових зобов`язань (умовний продаж) на загальну суму ПДВ 148320,92 грн позивач вказує, що контролюючим органом не враховано накладну-вимогу на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 30.04.2021 № ОФАС0000035, якою переміщено сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн на загальну суму 864433,21 грн.

ТОВ «ФАСТІВ АГРО» 30.04.2021 складено акт списання товарів № 00000035 - сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн на загальну суму 864433,21 грн.

Соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т була переміщена у виробництво - для посіву на полі.

Послуги з переробки сої 2020 року (очистка, калібрування, фотосепарація) надавались ТОВ «Дейвест», що підтверджується договором про доробку сировини № 04/01/2021-01-ФА від 04.01.2021, укладеним між ТОВ «ФАСТІВ АГРО» та ТОВ «Дейвест», прибутковою накладною № 00000048 від 31.01.2021 на загальну суму 130088,92 грн з ПДВ, актом здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 31.01.2021 № 0121/03, актом виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2021 № 0000003.

Відповідно до умов договору поставки від 01.04.2021 № 01/04/2021-25 ТОВ «Аграрні Системні Технології» (постачальник) поставлено ТОВ «ФАСТІВ АГРО» (покупець) сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 3,4 т на загальну суму з ПДВ - 68000,08 грн, що підтверджується видатковою накладною від 30.06.2021 № 00000486.

На виконання пп. «б» п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України ТОВ «Аграрні Системні Технології» складено податкову накладну від 30.06.2021 № 88 та зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, на думку позивача, товариством підтверджено переміщення сої каліброваної очищеної, фасованої в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн на загальну суму 864433,21 грн.

Щодо не нарахування ТОВ «ФАСТІВ АГРО» податкових зобов`язань за період вересень 2021 року на витрати від втрат (зернових при перевезенні та втрат від псування цінностей зернових) відображених: Дт 94 «Інші витрати операційної діяльності» Кт 27 «Продукція сільського господарства» на загальну суму 446622 грн, сума ПДВ - 89324 грн, позивач з посиланням на Порядок розрахунку норм природних втрат зерна та продуктів його переробки при зберіганні на зернових складах та зернопереробних підприємствах, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.06.2019 № 316 зазначив, що про розмір спаду в масі кукурудзи 3-го класу після сушіння та очищення, елеватор ТОВ «Сігнет-Центр» складено акти-розрахунки та відповідно розраховано розмір спаду в масі кукурудзи 3-го класу після сушіння та очищення.

Окрім того, списання товарів здійснювалось через втрати при перевезенні/навантаженні (в межах норм), про що також складено акти.

Позивач зазначає, що у разі списання втрат, що виникли в процесі закупівлі, транспортування та зберігання продукції, у межах норм її природного убутку, та якщо під час придбання такої продукції суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, податкові зобов`язання з ПДВ не нараховуються, а податковий кредит не коригується за умови, що вартість такої продукції включається до вартості іншої продукції, що реалізується підприємством.

Відповідач 12.09.2022 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні, вказавши таке.

На підставі направлення від 07.12.2021 № 8764 та наказу Головного управління ДПС у Київській області від 03.12.2021 № 2837-п, виданого згідно пп. 19.1.6 п. 19.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.10.2021 № від`ємного значення з податку на додану вартість відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

В ході проведення перевірки встановлено таке.

1. Відповідно до оборотно-сальдової відомості: по рахунку 27 «Продукція сільського господарства» за 9 місяців 2021 року (номенклатура соя 2020) у кількісному виразі:

Сальдо на початок періоду: Дт - 285,823 т

Обороти за період: Дт - 640,560 т, Кт - 851,377 т

Сальдо на кінець періоду: Дт - 75,006 т,

у вартісному виразі:

Сальдо на початок періоду: Дт - 1310324,5 грн

Обороти за період: Дт - 3066151,22 грн, Кт - 4024517,08 грн

Сальдо на кінець періоду: Дт - 351958,64 грн.

За даними Єдиного реєстру податкових накладних, рах. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за 9 місяців 2021 року встановлено, що соя 2020 була реалізована у кількості 49,05 т.

Різниця між залишками сої 2020 (285,823 т - 75,006 т = 210,817 т) та реалізацією сої 2020 (49,05 т) складає 161,767 т.

За даними рахунку 27 «Продукція сільського господарства» за 9 місяців 2021 року, номенклатура соя 2020, вартість 1 т сої складає 4584,4 грн.

Таким чином, в ході перевірки встановлено відсутність документального підтвердження реалізації/переміщення 161,767 т сої 2020 протягом 9 місяців 2021 року та не нараховання податкових зобов`язань (умовний продаж) на загальну суму ПДВ 148320,92 грн.

При цьому соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року, придбана лише у контрагентів-постачальників у кількості 57,132 т протягом 2021 року та обліковується на рахунку 20 (сировина та матеріали). Станом на 30.09.2021 залишки по номенклатурі соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг врожаю 2020 року відсутні.

2. За даними аналізу рахунку 27 за 9 місяців 2021 року встановлено, що до складу рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності» віднесено суму 525020,05 грн (Дт 94 - Кт 27 - 525020,05 грн).

З усних пояснень бухгалтера ТОВ «ФАСТІВ АГРО» встановлено, що на рахунок 94 «Інші витрати операційної діяльності» віднесено втрати зернових при перевезенні та втрати від псування цінностей зернових.

За даними первинних документів, а саме податкових накладних, встановлено, що ТОВ «ФАСТІВ АГРО» зареєстровано компенсуючі податкові накладні на суму без ПДВ 78398,07 грн.

Бухгалтером ТОВ «ФАСТІВ АГРО» пояснено, що компенсуючі податкові накладні виписані на понаднормові втрати зернових, решта (446621,98 грн) - втрати в межах природних норм.

До перевірки не були надані нормативи природних втрат, затверджені по підприємству, що підтверджують списання зернових в межах природних норм на суму 446621,98 грн.

Отже, на думку відповідача, ТОВ «ФАСТІВ АГРО» не нараховано податкові зобов`язання за період вересень 2021 року на витрати від втрат (зернових при перевезенні та втрат від псування цінностей зернових) відображених: Дт 94 «Інші витрати операційної діяльності» Кт 27 «Продукція сільського господарства» на загальну суму 446622 грн, сума ПДВ - 89324 грн.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими, просить відмовити у їх задоволенні.

20.09.2022 позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якому вказано, що ТОВ «ФАСТІВ АГРО» до податкового органу надані всі первинні документи, що стосуються предмета перевірки. Окрім цього, контролюючим органом не враховано накладну-вимогу на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 30.04.2021 № ОФАС0000035, якою переміщено сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн на загальну суму 864433,21 грн, а також надану товариством під час проведення перевірки договору про доробку сировини від 04.01.2021 № 04/01/2021-01-ФА, укладеного між ТОВ «ФАСТІВ АГРО» та ТОВ «Дейвест».

Отже, товариством підтверджено переміщення сої каліброваної очищеної, фасованої в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн на загальну суму 864433,21 грн.

Також позивач з посиланням на норми Порядку розрахунку норм природних втрат зерна та продуктів його переробки при зберіганні на зернових складах та зернопереробних підприємствах, вказує на те, що ним правильно відображено в податковому обліку втрати зернових при перевезенні та втрати від псування цінностей.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 640/6360/22 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду, яким прийнято справу до провадження; продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також в разі врегулювання спору на даний момент.

Пояснень або заяв щодо вказаних обставин від учасників справи до Луганського окружного адміністративного суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» (ідентифікаційний код 43013772) відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване юридичною особою 22.05.2019, про що в реєстрі вчинено запис № 0002944; місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с. Парипси, пров. Шевченка, буд. 18А; основний вид діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур насіння олійних культур.

Головним управлінням ДПС у Київській області відповідно до наказу від 03.12.2021 № 2837-п «Про проведення відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВАРИСТВА 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАСТІВ АГРО» (податковий номер 43013772)» проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» (), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.10.2021 № від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт від 17.12.2021 № 22650/10-36-07-15/43013772 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФАСТІВ АГРО» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість».

Позивачем не заперечується, що під час перевірки контролюючим органом було вручено запит про проведення інвентаризації від 07.12.2021 № 19864/12/10-36-07-15. На вказаний запит ТОВ «ФАСТІВ АГРО» надано відповідь від 09.12.2021 № 09/12.2021, що за результатами інвентаризації залишків та нестач не виявлено.

За висновками акту перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення п. 198.5 ст. 198. Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 237645 грн.

Не погодившись з висновками, зазначеними в акті перевірки, товариство направило до відповідача заперечення від 11.01.2022 № 11-01/2022).

До заперечення надано додаткові документи:

- накладну-вимогу на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, на сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року;

- акт списання товарів від 30.04.2021 № 00000035 на сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року;

- попередні акти-розрахунки елеваторів на кукурудзу 3 класу 2020 року;

- акти списання товарів на кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року.

За результатами розгляду заперечень, висновки акту перевірки від 17.12.2021 № 22650/10-36-07-15/43013772 залишено без змін, а заперечення без задоволення, про що повідомлено позивача листом Головного управління ДПС у Київській області від 26.01.2021 № 1768/12/-10-36-07-15 «Про розгляд заперечення».

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2022 № , яким встановлено порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 237645 грн.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено, що з направленням про проведення перевірки ознайомлено директора ТОВ «ФАСТІВ АГРО» Бурейко Світлану Альбертівну під підпис 07.12.2021, з наданням копії наказу Головного управління ДПС у Київській області від 03.12.2021 № 2837-п про проведення перевірки. Вказане не заперечується позивачем.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 01.02.2022 № , вважаючи його протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

При цьому, позивач не посилається на процедурні порушення проведення перевірки, її підстав, та надіслання рішення за результатами перевірки, а судом таких порушень при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення, які б могли бути підставою для його скасування, не встановлено.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачені п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України, зокрема, встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (пп. 78.1.8).

Відповідно до п. 78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (далі - Порядок № 727, в редакції на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 2 Розділу І зазначеного Порядку акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 розділу II Порядку № 727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Аналізуючи висновки акту перевірки контролюючого органу від 17.12.2021 № 22650/10-36-07-15/43013772, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до статті 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 ПК України платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За визначенням пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до пп. 20.1.4 та пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Так, відповідно до змісту акту перевірки від 17.12.2021 № 22650/10-36-07-15/43013772, як уже вказувалось, встановлено порушення ТОВ «ФАСТІВ АГРО» п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 237645 грн.

Позиція ГУ ДПС у Київській області зводиться до такого:

1. Враховуючи дані оборотно-сальдової відомості по рахунку 27 «Продукція сільського господарства» за 9 місяців 2021 року (номенклатура соя 2020), Єдиного реєстру податкових накладних, рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за 9 місяців 2021 року, різниця між залишками сої 2020 (285,823 т - 75,006 т = 210,817 т) та реалізацією сої 2020 (49,05 т) складає 161,767 т. В ході перевірки встановлено відсутність документального підтвердження реалізації/переміщення 161,767 т сої 2020 протягом 9 місяців 2021 року та не нараховано податкові зобов`язання (умовний продаж) на загальну суму ПДВ 148320,92 грн.

Відповідно до наданої накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів за номенклатурою, зазначеною у документі, є соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг врожаю 2020 року. Відповідно до даних бухгалтерського обліку, а саме оборотно-сальдових відомостей по рахунках 23. 25, 26. 27. 28 (обліку вирощеної готової продукції) за період, що підлягає перевірці, обліковується соя з номенклатурою 2020 року.

При цьому соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року, придбана лише у контрагентів-постачальників у кількості 57,132 т протягом 2021 року та обліковується на рахунку 20 (сировина та матеріали). Станом на 30.09.2021 залишки по номенклатурі соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року відсутні.

За даними бухгалтерського обліку та аналізу рахунків класу 2 по номенклатурі соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року не встановлено внутрішнє переміщення між рахунками.

Відповідач також вказує, що у ТОВ «ФАСТІВ АГРО» відсутні основні засоби, за даними Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання послуги калібрування. Таким чином, не надано підтверджуючих документів щодо придбання послуги калібрування сої. Також позивачем не було надано первинних документів щодо відпуску у виробництво сої, номенклатурою 2020 року, власного вирощування, відсутні бухгалтерські проводки щодо внутрішнього переміщення сої 2020 року. У зв`язку з чим підтвердити внутрішнє переміщення сої 2020 року немає можливості.

2. За даними аналізу рахунку 27 за 9 місяців 2021 року встановлено, що до складу рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності» віднесено суму 525020,05 грн (Дт 94 Кт 27 - 525020,05 грн).

З усних пояснень бухгалтера ТОВ «ФАСТІВ АГРО» встановлено, що на рахунок 94 «Інші витрати операційної діяльності» віднесено втрати зернових при перевезенні та втрати від псування цінностей зернових.

За даними первинних документів, а саме податкових накладних - ТОВ «ФАСТІВ АГРО» зареєстровано компенсуючі податкові накладні на суму без ПДВ 78398,07 грн.

Бухгалтером ТОВ «ФАСТІВ АГРО» пояснено, що компенсуючі податкові накладні виписані на понаднормові втрати зернових, решта (446621,98 грн.) втрати в межах природних норм.

До перевірки не були надані нормативи природних втрат, затверджені по підприємству, що підтверджують списання зернових в межах природних норма на суму 446621,98 грн.

На думку податкового органу, ТОВ «ФАСТІВ АГРО» не нараховано податкові зобов`язання за період вересень 2021 на витрати від втрат (зернових при перевезенні та втрат від псування цінностей зернових) відображених: Дт 94 ««Інші витрати операційної діяльності» Кт 27 «Продукція сільського господарства» на загальну 446622 грн, сума ПДВ - 89324 грн.

Підсумовуючи відповідач вказує, що ТОВ «ФАСТІВ АГРО» в порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 237645 грн.

Досліджуючи вказані вище доводи відповідача в розрізі встановлених у ході перевірки порушень, суд виходить із таких мотивів.

Щодо відсутності документального підтвердження реалізації/переміщення 161,767 т сої 2020 протягом 9 місяців 2021 року та не нарахування податкових зобов`язань (умовний продаж) на загальну суму ПДВ 148320,92 грн, суд зазначає таке.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 вказаного кодексу, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 3.2 ст. 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 1 Закону № 996-XIV визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 Закону № 996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та податкового обліку є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Лише на підставі первинних документів формується податкова звітність та визначаються податкові зобов`язання.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів /послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів /послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Позивач, обґрунтовуючи правомірність дій у цій частині, як уже мовилось, вказує, що соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т була переміщена у виробництво - для посіву. При цьому, було складено накладну-вимогу на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 30.04.2021 № ОФАС0000035, якою переміщено сою у кількості 162,380 т, а також складено акт списання товарів від 30.04.2021 № 00000035 - сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн. на загальну суму 864433,21 грн, що не було враховано відповідачем при проведенні перевірки.

Відповідач, в свою чергу зазначає, що в ході перевірки встановлено відсутність документального підтвердження реалізації/переміщення 161,767 т сої 2020 протягом 9 місяців 2021 року та не нараховано податкові зобов`язання (умовний продаж)на загальну суму ПДВ 148320,92 грн. Соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року, придбана лише у контрагентів-постачальників у кількості 57,132 т протягом 2021 року та обліковується на рахунку 20 (сировина та матеріали). Станом на 30.09.2021 залишки по номенклатурі соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг врожаю 2020 року відсутні. За даними бухгалтерського обліку та аналізу рахунків класу 2 по номенклатурі соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року не встановлено внутрішнє переміщення між рахунками.

Так, судом встановлено, що відповідно до п. 1.1 - 1.3 договору про доробку сировини від 04.01.2021 № 04/01/2021-01-ФА, у порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник (ТОВ «ФАСТІВ АГРО») доручає виконавцеві (ТОВ «Дейвест»), а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи з приймання, очищення до ДСТУ наданої замовником давальницької сировини - сої та здійснити подальше відвантаження сировини замовнику. Кількість сировини, що передається для доробки, вартість робіт, строк їх виконання вказується в додатках до даного договору.

Замовник зобов`язується прийняти результат робіт та оплатити його на умовах, визначених у відповідному додатку до даного договору.

Фактична кількість сировини, її якісні показники визначаються сторонами шляхом підписання актів здачі - прийняття сировини після доробки та актів розрахунку.

Сторони погодили доробку сировини - сої врожаю 2020 року в кількості 213,93 т, відповідно до додатку 1 до договору № 04/01/2021-01-ФА про доробку сировини від 04.01.2021.

Виконання робіт з переробка сировини (очистка, калібрування, фотосепарація) згідно з умовами договору про доробку сировини від 04.01.2021 № 04/01/2021-01-ФА підтверджується наявними в матеріалах справи актом здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 31.01.2021 № 0121/03, актом виконання робіт (надання послуг) № 0000003 від 31.01.2021.

В матеріалах справи наявна накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 30.04.2021 № ОФАС0000035, зокрема, сої каліброваної очищеної, фасованої в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року (для використання у виробництві) у кількості 162,380 т.

ТОВ «ФАСТІВ АГРО» 30.04.2021 складено акт списання товарів № 00000035 сою калібровану очищену, фасовану в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т за ціною 5323,52 грн на загальну суму 864433,21 грн.

Позивач стверджує, що соя калібрована очищена, фасована в біг-бег 1000 кг, врожаю 2020 року у кількості 162,380 т була переміщена у виробництво для посіву сої на полі. Вказані твердження не спростовано відповідачем.

Суд зазначає, що надані позивачем накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 30.04.2021 № ОФАС0000035 та акт списання товарів від 30.04.2021 № 00000035 (надані позивачем до заперечень на акт перевірки, що не заперечується відповідачем) повинні враховуватись та бути оціненими в ході перевірки та при прийнятті рішення контролюючим органом.

Верховний Суд в постанові від 17.08.2023 у справі № 380/8798/21 підтвердив попередньо сформовану сталу практику з цього питання (постанови від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18, від 29.05.2020 у справі № 826/27811/15, від 08.09.2019 у справі № 802/1069/13-а) та вказав, що: «обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, при прийнятті рішення, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України».

У постанові від 21.09.2023 у справі № 280/1310/22 Верховний Суд дійшов висновку, що документи, надані разом із запереченнями, є наданими «під час проведення перевірки», тому мають бути враховані при прийнятті рішення: «До заперечень на акт перевірки позивач надав підтвердження установленого порядку ведення обліку товарів […]. Заперечення на акт перевірки і додані до них документи є невід`ємною частиною матеріалів перевірки і мають бути враховані контролюючим органом під час прийняття рішення в силу пункту 86.1, підпункту 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України. Наведене підтверджує, що саме під час проведення перевірки суб`єкт господарювання надав контролюючому органу у паперовій формі документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Необхідність врахування контролюючим органом під час прийняття податкового повідомлення-рішення документів, наданих платником разом із запереченнями на акт перевірки також підтверджується сталою та послідовною практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 29.01.2021 у справі № 813/2232/17, від 29.09.2021 у справі № 320/4918/19, від 27.06.2024 у справі № 580/4890/23, від 20.09.2024 у справі № 460/49664/22.

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність документального підтвердження реалізації переміщення 161,767 т сої 2020 протягом 9 місяців 2021 року.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу в цій частині.

Щодо не нарахування ТОВ «ФАСТІВ АГРО» податкових зобов`язань за період вересень 2021 року на витрати від втрат (зернових при перевезенні та втрат від псування цінностей зернових) відображених: Дт 94 «Інші витрати операційної діяльності» Кт 27 «Продукція сільського господарства» на загальну суму 446622 грн, сума ПДВ - 89324 грн, слід зазначити таке.

В акті перевірки вказано, що ТОВ «ФАСТІВ АГРО» не нараховано податкові зобов`язання за період вересень 2021 року на витрати від втрат (зернових при перевезенні та втрат від псування цінностей зернових) відображених: Дт 94 «Інші витрати операційної діяльності» Кт 27 «Продукція сільського господарства» на загальну 446622 грн, сума ПДВ - 89324 грн.

Такі висновки зроблено на підставі аналізу рахунку 27 за 9 місяців 2021 року та пояснень бухгалтера ТОВ «ФАСТІВ АГРО».

Між тим вказано, що до перевірки не були надані нормативи природних втрат, затверджені по підприємству, що підтверджують списання зернових в межах природних норм на суму 446621,98 грн.

Позивач в свою чергу обґрунтовує правомірність своїх дій тим, що керуючись Порядком розрахунку норм природних втрат зерна та продуктів його переробки при зберіганні на зернових складах та зернопереробних підприємствах, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.06.2019 № 316, ТОВ «Сігнет-Центр» складено акти-розрахунки та розраховано розмір спаду в масі кукурудзи 3-го класу після сушіння та очищення. Також складено акти списання у зв`язку з втратами при перевезенні/навантаженні кукурудзи 3-го класу, врожаю 2020 року.

Позивачем в підтвердження своєї позиції до позовної заяви додано названі акти-розрахунки та акти списання товарів.

З даного приводу суд зазначає, що обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ виникає у платника податку у разі, якщо придбані товари/послуги та/або необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об`єктом оподаткування (за винятком перерахованих у пункті 198.5 статті 198 ПКУ) незалежно від місця їх постачання.

Якщо підприємством здійснюється списання втрат, що виникли в процесі закупівлі, транспортування та зберігання продукції, така продукція не може бути використана в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

При цьому, якщо під час придбання такої продукції суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, то підприємство відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ повинно не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається її списання, здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою виходячи із вартості придбання такої продукції.

У разі списання втрат, що виникли в процесі закупівлі, транспортування та зберігання продукції у межах норм її природного убутку, та, якщо під час придбання такої продукції суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, податкові зобов`язання з ПДВ не нараховуються, а податковий кредит не коригується за умови, що вартість такої продукції включається до вартості іншої продукції, що реалізується підприємством.

У разі недотримання цієї умови за такою продукцією визначаються податкові зобов`язання з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Проте, суд зауважує, що відповідач, вказуючи на порушення товариством п. 198.5 ст. 198 ПК України, у його обґрунтування обмежився лише аналізом рахунку 27 за 9 місяців 2021 року, усними поясненнями бухгалтера ТОВ «ФАСТІВ АГРО» та вказівкою на те, що до перевірки не були надані нормативи природних втрат, затверджені по підприємству, що підтверджують списання зернових в межах природних норма на суму 446621,98 грн.

Натомість, контролюючий орган, поставивши в акті перевірки під сумнів обґрунтованість списання втрат зернових у межах норм її природного убутку, не провів належно перевірку цього питання, не встановив фактичних обставин справи та не сформував будь-яких документально обґрунтованих висновків, що могли б бути підставою для нарахування платнику податків податкових зобов`язань з податку на додану вартість на підставі пп. г п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Суд також зауважує, що контролюючий орган не надав будь-якої оцінки нормативно-правовому акту, яким регулюється визначення норм природної втрати зерна - Порядку розрахунку норм природних втрат зерна та продуктів його переробки при зберіганні на зернових складах та зернопереробних підприємствах, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.06.2019 № 316.

Тож, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення рішення ГУ ДПС у Київській області від 01.02.2022 № , не відповідає критеріям обґрунтованості, визначеним статтею 2 КАС України, що є підставою для визнання його протиправним і скасування.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність дій відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.02.2022 № .

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 3564,68 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.02.2022 № 122.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати про сплату судового збору у сумі 3564,68 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» (ідентифікаційний код 43013772, місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с. Парипси, пров. Шевченка, буд. 18А) до Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код ВП 44096797, місцезнаходження: Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Героїв 72-ї Бригади, буд. 12), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 01.02.2022 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» судовий збір у сумі 3564,68 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят чотири гривні 68 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Качанок