Справа № 600/3185/25-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/3185/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

В обґрунтування позову позивач вказував, що він особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з підтверджуючими документами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку із наявністю матері з числа осіб з інвалідністю та відсутністю інших військовозобов`язаних осіб, та які в силу закону зобов`язані її утримувати.

Позивач вважає, що дії відповідача у не наданні відстрочки від військової служби під час мобілізації є протиправними та такі, що не відповідають чинному законодавству.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суду витребувано з відповідача письмові докази по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач) подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень, відповідач вказував, що за результатом розгляду заяви від 06.05.2025 позивача було поінформовано про наявність діючої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації строком до 22.07.2025 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. В подальшому, у відповідь на запит від 03.06.2025 представнику позивача вищезазначена інформація про наявність діючої відстрочки була письмово доведена у відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.06.2025 вих. №5640. У відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.06.2025 вих. № 5640 посадовою особою була допущена технічна помилка в частині опису підстави на відстрочку, а саме чоловік, який самостійно виховує дитину віком до 18 років. Вищезазначена технічна помилка у відповіді на запит від 03.06.2025 є опискою і жодним чином не впливає на наявну підставу діючої відстрочки згідно п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію і не відображає інформацію наявну в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів на період подання Позивачем відповідних заяв.

З огляду на зазначене вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується військово-обліковим документом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.1980, мати позивача є ОСОБА_2 .

Мати позивача - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії МСЕ № 220972 від 05.06.2002 (видана безстроково).

Згідно Довідки № 89/5109 від 11.11.2024 позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чоловік, який має одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи на строк до 07.02.2025.

27.01.2025 позивач звернувся із заявою до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в якій просив та надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно Протоколу засідання Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.02.2025 позивач згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію - має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 22.07.2025 року. Підстава: Чоловік, зайнятий постійним доглядом за хворою дружиною, дитиною та/або своїми батьками (батьками дружини), які за висновком ЛКК потребують постійного догляду.

06.05.2025 позивач звернувся із заявою до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в якій просив та надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку із наявності матері з числа осіб з інвалідністю IІ групи та відсутністю інших невійськовозобов`язаних осіб.

До вказаної заяви позивачем було додано наступні документи: копії паспорту ОСОБА_1 ; копії паспорту ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.1980; копія військово-облікового документу ОСОБА_1 за №8; довідку МСЕК серії 2-18 АВ №220972 від 05.06.2002; посвідчення ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 09.07.1998.

Вказану заяву позивач надіслав на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення, що підтверджується накладною Укрпошти №517 від 06.05.2025.

Згідно трекінгу відстежень Укрпошти, подану позивачем заяву отримано відповідачем 08.05.2025.

Як стверджує позивач у позовній заяві, йому не надано належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а також вручено повістку на відправку в команду.

За наслідками розгляду заяви, відповідач листом від 11.05.2025 за вих. № 4510/1, який долучено до відзиву, повідомив позивача про наявність діючої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка була оформлена у відповідності до протоколу комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4 від 06.02.2025 строком до 22.07.2025.

У листі відповідачем також роз`яснено, що у випадку наявності бажання оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з інших підстав, а саме п. 13 ч.1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію необхідно особисто прибути до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з всіма підтверджуючими документами у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024, або особисто подати заяву у довільній формі про скасування діючої відстрочки з викладенням усіх обставин.

03.06.2025 представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 надіслано адвокатський запит з метою отримання інформації щодо розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 від 06.05.2025.

За результатами розгляду адвокатського запиту, 11.06.2025 відповідач надіслав на адресу представника позивача лист за вих. № 5640, в якому повідомлено, що заява позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації розглянута. Згідно протоколу №4 від 06.02.2025 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на надано відстрочку від призову на військову службу по мобілізації у строк до 22.07.2025 згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чоловік, який самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років за рішенням суду.

Як стверджує позивач у позовній заяві, у зв`язку із наведенням недостовірних даних, зазначених у відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 та бажанням отримати Довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 16.06.2025 він особисто відвідав ІНФОРМАЦІЯ_6 , де йому вручили повістку № 12090 від 16.06.2025 на відправку в команду.

Під час розгляду справи по суті, відповідач не надав до суду належні та допустимі докази на спростування наведеної вище позивачем у позові обставини.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами.

Указом Президента України № 69/2022 Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За приписами частини першої статті 39 Закону № 2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - № 3543-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 22 Закону № 3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до ч. 3, 5 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 23 Закону № 3543-XII для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно із положеннями п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.1980, мати позивача є ОСОБА_2 .

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії МСЕ №220972 від 05.06.2002, ОСОБА_2 , встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання, безтерміново.

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (ч. 4 ст. 23 Закону № 3543-XII).

З 05.01.2023 механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування м форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п.п. 8 п. 1 Правил військового обліку (додаток 2 до Порядку № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, Зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з п. 2 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

За змістом п. 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. п. 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних;

Аналіз наведеного свідчить про те, що до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Таким чином, саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації.

Порядок надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення врегульовано п. 56 67 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560).

Так, п. 56 58 Порядку № 560 встановлено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд звертає увагу, що предметом спору у цій справі є допущена відповідачем бездіяльність щодо розгляду заяви позивача 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України № 3543-XII.

З матеріалів справи видно, що позивач засобами поштового зв`язку направив до відповідача заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

До заяви позивачем долучено копії документів, що підтверджують, на його думку, наявність підстав про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 № 3543-XII.

Разом з тим, відповідач у відповідь від 11.05.2025 за вих. № 4510/1 на заяву позивача від 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації повідомив про наявність у діючої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка була оформлена у відповідності до протоколу комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4 від 06.02.2025 строком до 22.07.2025.

Суд наголошує, що матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався із заявою від 06.05.2025 про надання відстрочки згідно п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку із наявністю матері з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права мав прийняти рішення за наслідком розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.

Таким чином, Порядком № 560 не наділено начальників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділ) правом одноособово зобов`язувати військовозобов`язаних вчиняти дії, які не передбачені вказаним Порядком.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, заяву позивача та додані до неї документи по суті поставленого питання комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянуто не було, а листом від 11.05.2025 повідомлено позивача, що у випадку наявності бажання оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з інших підстав, а саме п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію необхідно особисто прибути до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з всіма підтверджуючими документами у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024, або особисто подати заяву у довільній формі про скасування діючої відстрочки з викладенням усіх обставин.

Рішення за наслідком розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову не прийняв, а направив інформаційний лист від 11.05.2025 за вих. № 4510/1, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує юридичні наслідки.

Отже, відповідач не розглянув заяву від 06.05.2025. Доказів на спростування вказаної обставини відповідач під час розгляду справи до суду не надав.

Доводи відповідача про те, що за результатами розгляду заяви позивача від 06.05.2025 у відповідності до протоколу комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4 від 06.02.2025 оформлена відстрочку на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію строком до 22.07.2025, суд відхиляє, оскільки вказане рішення прийнято на підставі раніше поданої позивачем заяви від 27.01.2025.

Суд також відхиляє твердження відповідача щодо допущення ним технічної помилка в частині опису підстави на відстрочку, а саме чоловік, який самостійно виховує дитину віком до 18 років, позаяк в матеріалах справи відсутні докази розгляду заяви позивача про надання відстрочки від 06.05.2025 після надходження даної заяви.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації наразі є передчасною, оскільки відповідачем не було розглянуто подану позивачем заяву про надання відстрочки від призову на військову службу з усіма доданими до неї доказами, а отже вказаній заяві не надавалась оцінка відповідачем.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність своїх дій щодо не розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За викладених обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнає протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду поданої позивачем заяви від 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та зобов`язує відповідача розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків суду, що окреслені у даному судовому рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 14, 77, 139, 243-246, 255, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків суду, що окреслені у даному судовому рішенні.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

5. В іншій частині позову відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя В.К. Левицький