Справа № 320/38127/24
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Вівдиченко Т.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАШ до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАШ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення, що прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області від 06.05.2024 року №011246/09-04 щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАШ» штрафу у розмірі 5% на суму 4 097,60 грн (чотири тисячі дев`яносто сім гривень 60 копійок) за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та від 06.05.2024 №011249/09-04 щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАШ» штрафу у розмірі 10% на суму 11 863,30 грн (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три гривні 30 копійок) за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначав, що починаючи з 24.02.2022, з дня переходу платників податків на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2% і протягом 60 календарних днів з дня повернення на загальну систему оподаткування підстави для виникнення у такого платника податків податкового боргу в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу відсутні.

Зокрема, Позивач стверджуває, що зобов`язання за несплату яких контролюючим органом нараховано штрафні санкції, виникли до 24.02.2022. Термін їх виконання припадає на період з 24.02.2022. Нормами абз. 5 п.п.69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України встановлено процедуру сплати таких зобов`язань у воєнний час. ТОВ «ТРАШ» виконало вказані вимоги.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, наполягаючи на протиправній винній бездіяльності Позивача та наявності права податкового органу на застосування штрафних санкцій визначених ст. 124 ПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було проведено камеральну перевірку щодо дотримання правил і строків сплати податків, зборів та платежів Товариством з обмеженою відповідальністю «Траш».

За результатами цієї перевірки складено акт від 08 квітня 2024 року №8035/22-01-09-04/40688123 (далі Акт перевірки), у якому йдеться про порушення строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з акцизного податку.

Згідно з висновками Акту, ТОВ «Траш» порушило вимоги пп. 222.3.1 п. 222.1 ст. 222 Розділу VI Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасно сплатило узгоджену суму грошового зобов`язання з акцизного податку в розмірі 200 585 грн за квітень-грудень 2022 року та січень 2023 року.

Не погоджуючись із висновками Акта камеральної перевірки, ТОВ «Траш» 23 квітня 2024 року подало до контролюючого органу відповідні заперечення.

09 травня 2024 року Товариство отримало лист від ГУ ДПС у Хмельницькій області №2439/10/22-01-09-04-12 від 03 травня 2024 року, у якому було зазначено, що Комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок ГУ ДПС у Хмельницькій області заперечення Товариства розглянуто, однак висновки, викладені в Акті перевірки, визнані такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі Акта перевірки контролюючим органом було винесено податкові повідомлення-рішення від 06 травня 2024 року:

№011246/09-04 щодо застосування штрафу в розмірі 5% на суму 4 097,60 грн;

№011249/09-04 щодо застосування штрафу в розмірі 10% на суму 11 863,30 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 09 липня 2024 року №20910/6/99-00-06-03-02-06 скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач вважає винесені податкові повідомлення-рішення безпідставними, такими, що не враховують особливості положень податкового законодавства у період воєнного стану, та суперечать принципу правомірності рішень платника податків, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За вимогами п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Як вбачається з п. 76.1. ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з вимогами п.76.2. ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 ст. 82 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено особливості щодо питань оподаткування та перебігу визначеного законодавством строків, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема у період дії воєнного стану.

Так, з огляду на положення абз. 5 пп. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України, граничний термін сплати ТОВ «ТРАШ» податкового зобов`язання з акцизного податку станом на момент складення спірних податкових повідомлень-рішень не настав, оскільки платник податків був звільнений від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість, яка виникла у Позивача після 24.02.2022 та до моменту його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки не може вважитися податковим боргом у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Отже, контролюючий орган не мав правових підстав для зарахування сплачених Позивачем сум за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення у період з 24.02.2022 до 02.05.2022 р.р. відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, що призвело до виникнення у Позивача прострочення сплати акцизного збору у наступних податкових періодах.

Судом встановлено, що зазначені зобов`язання були сплачені позивачем достроково, до настання зазначеного строку, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Заборгованість із зобов`язань з акцизного податку у Товариства обліковувалася за період січеньквітень 2022 року. Зобов`язання за цей період були остаточно сплачені Товариством 24.03.2023 року, що підтверджується платіжними інструкціями, долученими позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, починаючи з травня 2022 року заборгованість із зобов`язань з акцизного податку у позивача відсутня.

Разом з тим, як було зазначено вище, особливості з питань оподаткування у період дії воєнного стану передбачено, зокрема п. 69 підр. 10 р. XX «Перехідні положення» ПК України, а тому посилання контролюючого органу на п. 297.1 ст.297 ПК України є необґрунтованим з огляду на положення абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

Т.Р. Вівдиченко