Справа № 500/3732/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3732/25

18 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Григоришин Андрія Ігоровича звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, прийнятої судом до розгляду, просить:

визнати протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за заявою від 27.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову під час мобілізації на підставі пункту 2 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).

зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

Позов обґрунтовано тим, що позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 2 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII як педагогічного працівника закладу освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки. 15.05.2025 позивач повторно звернувся до відповідача шляхом особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подання необхідних документів на надання відстрочки. Останнім направлено позивача для проходження військово-лікарської комісії. Наступного для 16.05.2025 відповідач безпідставно подав позивача в розшук, про що він дізнався з застосунку Резерв+.

Позивач звертає увагу, що ним жодних правопорушень не вчинено, повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, інших документів, окрім висновку ВЛК, не підписував та своєчасно оновив свої військово-облікові дані через мобільний застосунок «Резерв+».

27.05.2025 позивач повторно засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 2 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII та надав необхідний пакет документів. Однак відповіді щодо надання відстрочки чи рішення про відмову в наданні відстрочки позивачем на момент подання позовної заяви відповідачем не надано.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо не прийняття будь-якого рішення за поданими заявами протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 25.06.2025 разом з позовною заявою та додатками надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку та доставлені 30.06.2025, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) до суду не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.08.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Григоришина А.І. про зміну предмета позову, яка зареєстрована в системі «Електронний суд» 07.08.2025.

Ухвалою суду від 08.08.2025 повернуто заяву про зміну предмету позову.

12.08.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Григоришина А.І. про зміну предмета позову, яка зареєстрована в системі «Електронний суд» цією ж датою, разом з заявою про поновлення строку для подання цієї заяви. Така заява обґрунтована тим, що у серпні 2025 року позивач отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 на заяву від 27.05.2027 про відмову надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою суду від 13.08.2025 прийняти до розгляду заяву про зміну позовних вимог. Одночасно встановлено ІНФОРМАЦІЯ_4 строк до 28.08.2025 для подання пояснень з урахуванням заяви про зміну предмета позову, зобов`язано відповідача надати суду рішення Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.07.2025, у разі неприйняття рішення Комісією надати результати розгляду цієї заяви позивача, облікову справу позивача та інші докази з відомостями, що стосуються заявлених позовних вимог, зокрема, порушення позивачем правил військового обліку. Продовжено строк розгляду адміністративної справи на строк до тридцяти днів.

Відповідач вимоги ухвали суду від 13.08.2025 не виконав, будь-яких заяв (клопотань) стосовно причин неподання доказів та пояснень ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи учасників, викладені у заявах по суті справи, письмовими доказами, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним (а.с.11 зворот).

25.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до голови Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яку направив поштовим зв`язком, про що свідчить опис вкладення до поштового відправлення (а.с.10-11). У позовній заяві представник позивача зазначив, що заява на відстрочку була подана поштовим зв`язком, бо отримувати її нарочно від ОСОБА_1 відмовився

На підтвердження підстав для отримання відстрочки позивачем до заяви долучено довідку з місця роботи, що засвідчує його роботу на посаді вчителя Тернопільської загальноосвітньої-школи І-ІІІ ступеня у 2024-2025 роках з навантаженням 0,75 ставки, копії паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків та тимчасового посвідчення.

Вказану заяву та документи позивач направив поштовим зв`язком до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за місцем перебування на військовому обліку), які отримані відповідачем 28.03.2025 (а.с.12).

Відповідь за результатами розгляду цієї заяви позивач не отримав.

15.05.2025 позивач повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. У цей же день пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_4 , якою був визнаний придатним до військової служби. Заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідач відмовився прийняти. Представник позивача зазначив у позові, що ОСОБА_1 у цей день був незаконно утриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 без належних правових підстав.

Позивач 16.05.2025 сформував відомості електронного військово-облікового документа, згенерованого через застосунок Резерв+ (а.с.19). За їх змістом позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , звання солдат, дата уточнення даних 15.05.2025, дані уточнено вчасно, за постановою ВЛК від 15.05.2025 визнаний придатним до військової служби. У графі відомостей про відстрочку проставлений прочерк. Також зазначено про Порушення правил військового обліку.

17.05.2025 позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернення про надання інформації щодо стану розгляду його заяви, поданої від 25.03.2025 (а.с.14 зворот).

21.05.2025 позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо грубого порушення конституційних прав як громадянина та незаконного утримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідь на звернення 13.06.2025 ОСОБА_1 повідомлено про направлення його звернення за належністю (а.с.16, 17 зворот).

27.05.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся до голови Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яку також направив поштовим зв`язком (а.с.12 зворот-13). На підтвердження підстав для отримання відстрочки позивачем до заяви повторно долучено документи на підтвердження права на отримання відстрочки. Вказана заява відповідачем отримана 28.05.2025.

У серпні 2025 року позивач поштовим зв`язком отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 листи від 28.03.2025 №7508, від 21.05.2025 №10183 та від 28.05.2025 №10581 у відповідь на його заяви від 25.03.2025, 17.05.2025 та 27.06.2025 відповідно. Відповіді ідентичні за змістом та вказують на те, що відповідно до вимог пункту 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на військовий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 (а.с.34 зворот-35). Позивачу пропонувалося особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для поновлення персональних даних, проходження ВЛК та подачі документів щодо оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

До матеріалів справи долучені також відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.07.2025 та 17.06.2025 на звернення позивача та на депутатське звернення, з яких вбачається, що заяви ОСОБА_1 , які надійшли поштовим зв`язком про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 25.03.2025, 21.05.2025, 28.05.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянуто та надано відповідь за вих. № 7508 від 28.01.2025, № 10183 від 21.05.2025, № 10581 від 28.05.2025 про особисте прибуття у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки для подачі заяви та документів відповідно до пункту 58 Постанови № 560 від 16.05.2024. Ще вказано, що у зв`язку із тим, що позивач не користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тому був направлений для проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно бази АІТС «Оберіг» перебуваєте у розшуку з 16.05.2025 так як не прибув по повістці у територіальний центр згідно розпорядження (а.с.33, 34).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим через представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 № 2232-XII (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За змістом частини дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Частиною одинадцятою статті 38 Закону №2232-ХІІ передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин, тобто з урахуванням змін внесених Законом України від 11.04.2024 № 3633-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, чинних 18.05.2024).

Відповідно до статті 1 цього Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-XII визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк, (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Цей порядок визначає, серед іншого, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 23 цього Закону призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

З 05.01.2023 механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування м форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Із системного аналізу наведених вище норм слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є органом військового управління, який забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а тому саме на нього покладено обов`язок щодо прийняття рішення надання відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.

З 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до пунктів 56-57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (пункт 59 Порядку №560).

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Предметом спору у цій справі є дії (бездіяльність) щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів розгляду комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 заяв позивача та доданих до неї документів по суті поставленого позивачем питання чи доказів прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки, а лише листи відповіді, яким повідомлявся заявник про відмову у наданні відстрочки через не особисте прибуття для подання заяви про отримання відстрочки, що є порушенням Порядку №560.

Встановлені обставини справи доводять, що відповідачем за результатами розгляду вказаної вище заяви позивача не прийнято відповідного рішення та не оформлено для позивача відстрочки від призову під час мобілізації або обґрунтованої відмови в її наданні.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення за результатами розгляду звернень військовозобов`язаних, що входить до його виключної компетенції.

З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану та обґрунтовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.

Таким чином, відсутність належним чином оформленого обґрунтованого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на думку суду, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Варто зазначити, що при прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.

У цьому випадку вказана бездіяльність стосується саме неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, що свідчить про її протиправність.

Водночас, у цій справі суд не надає оцінку наявності чи відсутності у позивача права на відстрочку від призову на військову службу, адже такі повноваження належать до комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка їх не виконала.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Щодо аргументів відповідача наданих у відповідях, що порядок надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення регламентує Порядок №560, пункт 58 якого визначає єдиний спосіб подання заяви про надання відстрочки та підтверджуючих документів особисто.

З цього приводу суд зазначає, що статтею 38 Закону №2232-ХІІ визначено обов`язок, зокрема, військовозобов`язаних особисто повідомити у разі змін сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання або перебування, освіти, місця роботи, посади органи, де вони перебувають на військовому обліку.

Разом з тим, ні положеннями Закону №2232-ХІІ, ні Законом №3543-XII, ні Порядком №560 не передбачено обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку. Обов`язок особисто повідомити не означає особисто прибути.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач, надіславши особисто поштовим зв`язком заяву та документи для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, дотримався процедури особистого їх подання (направлення).

Заява позивача, незалежно від способу її подання, підлягала до розгляду по суті порушеного у ній питання (клопотання).

Отримавши таку заяву з додатками, відповідач, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки, повинен прийняти відповідне рішення за наслідком її розгляду по суті щодо надання відстрочки або відмови у наданні відстрочки.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, суд враховує таке.

Приписами частини першої статті 27 Закону №3543-ХІІ визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У спірному випадку підставою для внесення даних про порушення позивачем ОСОБА_1 правил військового обліку було неприбуття за викликом по повістці, про що ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено у листі від 02.07.2025, однак доказів направлення чи вручення позивачу повістки матеріали справи не містить. Крім того, таку обставину позивач заперечує у позові.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані, тобто до 16.07.2024.

Актуалізувати свої облікові дані військовозобов`язані, резервісти та призовники відповідно до наведених вище положень законодавства мали можливість шляхом особистого звернення до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; через центр надання адміністративних послуг; через мобільний додаток "Резерв+". Всі способи є рівнозначними та виконують норми Закону.

У даному випадку ОСОБА_1 оновив свої облікові дані через електронний кабінет у застосунку "Резерв+", про що свідчить надана до суду копія військово-облікового документа, сформована з цього застосунку (а.с.19). У ньому ж зазначено відомості про уточнення даних вчасно. Та зазначено останню дату проходження ВЛК 15.05.2025. Крім того, позивач неодноразово звертався з заявою до відповідача про надання відстрочки, а також намагався таку подати особисто, про що свідчить інформація про отриманий номер у електронній черзі для особистого подання документів на 15.05.2025 (а.с.18). Прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується відомостями про проходження ним 15.05.2025 ВЛК, відображене у електронному військово-обліковому документі у застосунку «Резерв+».

За таких обставин, коли позивач надав суду належні та допустимі докази уточнення своїх персональних даних, проходження ВЛК, а також подання до відповідача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, яка по суті не розглянута та не вирішена, вказує не безпідставність внесення ІНФОРМАЦІЯ_3 до відомостей про позивача у відповідних базах даних про порушення ним правил військового обліку. На переконання суду, у позивача відсутні такі порушення, а тому відомості у електронному військово-обліковому документі ОСОБА_1 у застосунку «Резерв+» (фактично у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів) про порушення ним правил військового обліку не є актуальними та підлягають виключенню.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду та неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 27.05.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву позивача, за результатами якої прийняти рішення про надання або відмову у надані відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні та зобов`язати виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення позивачем правил військового обліку.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 20.06.2025 (а.с.23).

У позові представник позивача заявив вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Водночас, за змістом наведених вище норм, вирішуючи питання розподілу судових витрат, першочергово підлягає з`ясуванню питання причин, з яких сторона не могла подати докази, що підтверджують їх розмір до проголошення судового рішення та чи було нею подано відповідну заяву в порядку частини 7 статті 139 та частини 3 статті 143 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постановах від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, від 18.01.2024 у справі № 9901/459/21 вказала, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

У цій справі суд встановив, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Григоришин Андрій Ігорович, про що свідчить копія ордера про надання правничої допомоги серії ВО №1054616 (а.с.7).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду договір від 16.06.2025 про надання правової допомоги та додаткову угоду від 16.06.2025, якою визначено, що гонорар адвоката за надану правову допомогу складає 6 000,00 грн. В пункті 5 додаткової угоди зазначено, що право адвоката на отримання гонорару не залежить від результату виконання доручення. Однак матеріал справи не містять документів, що свідчать про оплату гонорару, акт наданих послуг з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та інші належні та допустимі докази на підтвердження заявлених витрат на правничу допомогу, що позбавляє суд можливості перевірити їх обґрунтованість, доцільність, співмірність.

У постанові від 22.11.2024 у справі №420/15183/23 Верховний Суд зазначив, що "позивачем не надано доказів оплати послуг адвоката (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження - постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16), а відтак і реального понесення витрат, відшкодування яких він просить. Надані представником позивача договір та акт підтверджують лише факт надання зазначених у них послуг, однак в розумінні частини 7 статті 139 КАС України не є належними доказами понесення витрат по оплаті послуг адвоката щодо надання правової допомоги. За таких обставин, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу були відсутні".

Отже, на переконання суду, заявлені витрати на правову допомогу документально не підтверджені та не доведені у встановленому законом порядку, тому підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду та неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 27.05.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2025 по суті звернення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII, за результатами якої прийняти рішення про надання або відмову у надані відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.