Справа № 153/121/25
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 153/121/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача - Інспектор СРПП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції Продан Олександр Іванович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову серії БАД № 919648 від 14 січня 2025 року, винесену інспектором СРПП ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ст. лейтенантом поліції Продан О. І ., щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 126 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовував тим, що постановою інспектора СРПП ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП У Вінницькій області ст. лейтенантом поліції Продан Олександром Івановичем в с.Клембівка серія БАД № 919648 від 14 січня 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 14.01.2025 року о 11 годині 58 хвилин в с. Клембівка, Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. В. Наконечного, 26, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , не мав посвідчення водія, не був пристебнутий ременем безпеки, а також відсутній страховий поліс обов`язкового страхування, а також передбачений конструкцією бампер був відсутній, чим порушив вимоги п.п. 2.1 А, 2.3 В, 2.1 Г, 31.4.7 ПДР України. У матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту п. 31.4.7. ПДР України, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню. Інспектором порушено ч. 2 ст. 36 КУпАП, так як в оскаржуваній постанові інспектором приєднано три додаткових стягнення, а саме ч. 1 ст.121, ч.5 ст.121 та ч.1 ст.122 КУпАП, а відповідно до вище зазначеної статті, особа яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Оскаржувана постанова винесена на місці зупинки транспортного засобу, а саме с. Клембівка, Могилів-Подільського району, Вінницької області, інспектором була порушена ч. 1 ст. 276 КУпАП. В даному випадку, за адресою, де розташоване ВП №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції у Вінницькій області, вул.Свободи, 120, м.Ямпіль, Могилів-Подільського районну, Вінницької області.

Ухвалою від 26.02.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.03.2025 року представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Орленко В.В. надав до суду відзив, згідно якого Головне управління Національної поліції у Вінницькій області заперечував у повному обсязі проти задоволення позовних вимог, вважав їх безпідставними та необґрунтованими. Особа має право керувати транспортним засобом за умови отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії. За порушення даної норми встановлено відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 126 КУпАП. Водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також на вимогу поліцейського пред`явити їх для перевірки у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані. За порушення даної норми встановлено відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як встановлено із наявних відеозаписів, поліцейський повідомив водієві причину зупинки, а саме відсутність на транспортному засобі заднього бамперу, передбаченого конструкцією транспортного засобу, а також не використання ременів безпеки позивачем, на що позивач повідомив, що ремінь безпеки не працює. На вимогу пред`явити посвідчення водія, водій повідомив про його відсутність та що вказаний документ перебуває в процесі отримання. Також позивач повідомив про відсутність у нього полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У подальшому поліцейський повідомив позивачеві, що відносно нього буде винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, не мала при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за порушення правил користування ременями безпеки, за керування транспортним засобом, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер. Також поліцейський роз`яснив позивачеві його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також порядок оскарження постанови та сплати штрафу. Позивач повідомив, що йому зрозумілі його права, жодних клопотань чи заперечень з приводу вчинених порушень не заявляв, із інкримінованими правопорушеннями погодився. Далі було винесено постанову та вручено позивачеві її копію. Таким чином, факт порушення ПДР позивачем є підтверджений та зафіксований належним чином, а поліцейський під час розгляду справи забезпечив дотримання положень ст. 279 КУпАП. Доводи позивача щодо порушення його права на отримання юридичної допомоги являються необґрунтованими, оскільки клопотань з даного приводу він не заявляв, при цьому слід зазначити, що реалізація даного права здійснюється виключно за клопотанням особи. Посилання позивача на здійснення навчальної їзди являються також безпідставними. Отже, існує певний перелік вимог та умов, за яких особа вважається такою, що навчається водінню транспортного засобу. До них, зокрема, відносяться присутність у автомобілі спеціаліста з підготовки водіїв та відповідне дообладнання транспортного засобу. Разом з тим, як слідує із наявних відеозаписів, у транспортному засобі позивач перебував один, при цьому транспортний засіб не позначений відповідним розпізнавальним знаком «Навчальний транспортний засіб» та не обладнаний дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв. Оскаржувана постанова відповідає даним вимогам у повному обсязі, при цьому положення даної норми не встановлюють обов`язку зазначення доказів в постанові по справі про адміністративне правопорушення, а також їх долучення до примірника, який вручається особі щодо якої розглянуто справу, а також зобов`язують лише зазначення опису встановлених обставин та нормативного акта, що передбачає відповідальність. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить залишити постанову, серії БАД № 919648 від 14.01.2025, по справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року за клопотанням представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Орленка В.В., долучено докази по справі.

Позивач та представник позивача Вовк Евеліна в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримала та просила скасувати оскаржувальну постанову.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Третя особа на стороні відповідача - Інспектор СРПП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції Продан Олександр Іванович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП У Вінницькій області ст. лейтенантом поліції Продан Олександром Івановичем в с.Клембівка серія БАД № 919648 від 14 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП, за те, що 14.01.2025 року о 11 годині 58 хвилин в с. Клембівка, Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. В. Наконечного, 26, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , не мав посвідчення водія, не був пристебнутий ременем безпеки, а також відсутній страховий поліс обов`язкового страхування, а також передбачений конструкцією бампер був відсутній, чим порушив вимоги п.п. 2.1 А, 2.3 В, 2.1 Г, 31.4.7 ПДР України.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності з ч.2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Зі змісту ч. 2 і 4 ст. 258 КУпАП слідує, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції - протокол у справі про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.1. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4.а ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно положень ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також на вимогу поліцейського пред`явити їх для перевірки у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані.

За порушення даної норми встановлено відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 2.3.в ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно п. 31.4.7е ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

За порушення даних норм встановлено відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 121 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

За приписами частини 5 статті 121 КУпАП Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем не надано жодних доказів, які спростовували б факт порушення ним вимог вимоги п.п. 2.1 А, 2.3 В, 2.1 Г, 31.4.7 ПДР України.

Судом досліджений, наданий стороною відповідача, відеозапис, на якому зафіксовано, що позивач дійсно не пред`явив посвідчення водія, відповідної категорії на вимогу представника поліції, також не надав поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як встановлено із наявних відеозаписів, поліцейський повідомив водієві причину зупинки, а саме відсутність на транспортному засобі заднього бамперу, передбаченого конструкцією транспортного засобу, а також не використання ременів безпеки позивачем, на що позивач повідомив, що ремінь безпеки не працює. У подальшому поліцейський повідомив позивачеві, що відносно нього буде винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, не мала при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за порушення правил користування ременями безпеки, за керування транспортним засобом, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер. Також поліцейський роз`яснив позивачеві його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також порядок оскарження постанови та сплати штрафу. Позивач повідомив, що йому зрозумілі його права, жодних клопотань чи заперечень з приводу вчинених порушень не заявляв, із інкримінованими правопорушеннями погодився. Далі було винесено постанову та вручено позивачеві її копію.

Таким чином, факт порушення ПДР позивачем є підтверджений та зафіксований належним чином, а поліцейський під час розгляду справи забезпечив дотримання положень ст. 279 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 464/1470/17 та від 24.01.2019 у справі № 201/6167/17.

Крім того, у постанові Касаційного адміністративного суду від 25.03.2019 (справа №127/19283/17) Верховним судом зазначено наступне: «Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи».

У значених постановах Верховним Судом наголошено, що відповідно до діючого законодавства на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання позивача на здійснення навчальної їзди, суд до уваги не приймає, оскільки існує певний перелік вимог та умов, за яких особа вважається такою, що навчається водінню транспортного засобу. До них, зокрема, відносяться присутність у автомобілі спеціаліста з підготовки водіїв та відповідне дообладнання транспортного засобу. Разом з тим, з досліджуваних відеозаписів, у транспортному засобі позивач перебував один, при цьому транспортний засіб не позначений відповідним розпізнавальним знаком «Навчальний транспортний засіб» та не обладнаний дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв.

Згідно зіст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків. Обов`язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов`язані довести ці обставини відповідно до ст.77 КАС України.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції… У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

При винесенні постанови серії БАД № 919648 від 14.01.2025 року відносно позивача за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідачем було враховано вимоги ч. 2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки факт правопорушення було зафіксовано засобом відеозйомки, яке використовувалось при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст.ст.222, 238, 251, 252, 258, 288 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 14.01.2025 року на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення БАД № 919648 від 14.01.2025 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3 400 грн є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5-9, 12, 72, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача - Інспектор СРПП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції Продан Олександр Іванович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан