Справа № 489/810/25
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 489/810/25
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

22.07.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Бітова А.І.

Грабовського Ю.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову поліцейського старшого сержанта поліції Торопенка Віктора Вікторовича 2 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Серії ЕНА №3971008 від 30.01.2025 про накладення адміністративного стягнення за частиною 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот десять гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем вимог пункту 11 Правил дорожнього руху не підтверджені достатніми і допустимими доказами. Оспорювана постанова винесена на місці виявлення правопорушення, без забезпечення позивачеві права на надання пояснень, ознайомлення з матеріалами справи, а також права на перенесення розгляду справи з метою скористатись правовою допомогою.

Зауважує на тому, що на ділянці дороги, по якій рухався позивач та на якій виявлено правопорушення, проводились дорожні роботи, про що встановлено відповідний знак, будь-які інші дорожні знаки про заборону проїзду транспортних засобів, а також дорожня розмітка чи споруди, що вказували б на ту обставину, що трамвайна колія є відокремлена від проїзної частини, відсутні. Таким чином, позивач наполягає на тому, що здійснював об`їзд перешкоди згідно вимог Правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративне правопорушення.

Рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем вимог пункту 11 Правил дорожнього руху підтверджений належними доказами та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, передбачену частиною 2 статті 122 КУпАП, не встановлено. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проведений в установленому порядку, оспорювана постанова винесена обґрунтовано та правомірно і підстави для її скасування в судовому порядку відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що автомобіль під керуванням позивача здійснив виїзд на трамвайну колію саме в попутному напрямку. При цьому, виїзд на трамвайну колію попутного напрямку здійснено через проведення дорожніх робіт на вказаній ділянці, відсутність будь-яких дорожніх знаків про вказані роботи, заборону руху, відсутність розділювальної смуги або будь-яким іншим способом відокремлення трамвайних колій від проїзної частини, унеможливило на власний розсуд оцінити факт саме відокремлення трамвайної колії попутного напрямку та відповідно заборону руху на вказаній ділянці дороги.

Апелянт зауважує на тому, що технічні особливості нагрудних камер поліцейських не можуть впливати на право водія ознайомлюватись із фактичними доказами по справі. Тому, саме з метою захисту своїх прав, на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції мав забезпечити право позивача на ознайомлення із матеріалами справи, а в разі неможливості такого ознайомлення з будь-яких причин перенести розгляд справи на іншу дату за місцем проживання із подальшим залученням фахівця в галузі права для надання відповідних консультацій та правового захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 30.01.2025 року старшим сержантом поліції Торопенком Віктором Вікторовичем 2 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції винесено постанову Серії ЕНА №3971008 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови, 30.01.2025 о 18:18 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по вулиці Ігоря Бедзая, 48, здійснив рух по трамвайній колії відокремленій від проїзної частини, чим порушив вимоги пункту 11 Правил дорожнього руху порушення заборони виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку відокремленій від проїзної частини трамвайної колії та розподілювальну смугу.

Виявлене правопорушення зафіксовано на боді камеру поліцейського за №232240.

Не погоджуючись із винесеною постановою, посилаючись на її необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Оскільки сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, у призначені судом дату і час сторони не з`явились, від апелянта надійшла заява про розгляд справи без його участі, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 11.8 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію.

На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16 - 5.19.3.

Згідно пункту 11.9 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Разом з цим, згідно пункту 11.13 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Виходячи з обставин справи, позивач заперечує вчинення ним порушення Правил дорожнього руху та правомірність накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, що в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.

Так, згідно відеозапису з боді камери поліцейського №232240, посилання на який міститься в оспорюваній постанові, та який відповідно до положень 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив рух по трамвайній колії, відокремленій від проїзної частини.

Також, як свідчать дійсні обставини справи, трамвайна колія не розташована на одному рівні з проїзною частиною, тому не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи апелянта про те, що йому дозволявся рух транспортним засобом по колії в попутному напрямку.

Здійснення виїзду на проїзну частину трамвайної колії визнаються сторонами, ці обставини відповідають відео фіксації правопорушення.

Разом з цим, судом першої інстанції правильно зауважено на тому, що розгляд посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, проводиться за спрощеною процедурою, на місці вчинення правопорушення та без відтермінування (перенесення) розгляду справи на іншу дату. З наведеного, а також з огляду на обізнаність позивача з обставинами правопорушення, слідує обґрунтованість висновків поліцейського про відхилення клопотання позивача про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з доказами правопорушення та залучення фахівця в галузі права для надання відповідних консультацій і правового захисту.

Отже, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи апелянта про не доведеність поліцейським дійсних обставин правопорушення, а також допущення порушення процедури розгляду справи, які можуть впливати на правомірність оспорюваної постанови та її скасування в судовому порядку.

Підсумовуючи, слід визначити, що доводи апелянта про наявність обставин, які звільняють його від адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження. В свою чергу, відповідачем на підставі належних і допустимих доказів доведено факт вчинення водієм правопорушення та обґрунтованість і правомірність адміністративного стягнення.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову і скасування постанови відповідача.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.І. Бітов

Ю.М. Градовський