Справа № 580/7956/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року справа № 580/7956/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

14.06.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач ) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо виплати йому грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб (далі- ПДФО) у розмірі 45706,21 грн, що утриманий з грошової компенсації за піднайом (найом);

стягнення з відповідача на його користь компенсації сум ПДФО, утриманих з грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за 2019-2025 роки в сумі 45706,21 грн.

Вважає, що відповідач не мав правових підстав донараховувати ПДФО.

Ухвалою від 21.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а розгляд справи вирішив здійснювати правилами спрощеного провадження.

05.08.2025 надійшов відзив відповідача з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що виконав повністю обов`язок з розрахунку позивача під час звільнення та вказані ним суми є доходом, з яких сплачується вказаний податок. То ж вважає, що не порушив заявлені права позивача.

Правом подати відповідь позивач не скористався.

Дослідивши письмові докази, оцінивши заявлені доводи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

З 23.09.2015 позивача наказом №339-ос зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно з наказом відповідача від 06.03.2025 №270-ОС позивача виключено зі списків його особового складу та всіх видів забезпечення з виплатою коштів та компенсації за звільнення.

На його звернення відповідач супровідним від 11.07.2025 надав довідку розрахунку виплати грошової компенсації за піднайом житла за період з 01.01.2019-13.03.2025.

Довідкою відповідача вих.23.07.2025 №240 підтверджено нарахування ПДФО на суми компенсацій за піднайом житла з 2019 до 2025 року включно. Загальна сума такого ПДФО становить 42901,85грн.

Тому позивач звернувся до суду позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли в період воєнного стану в України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та чинним.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.5 ст.1 вказаного Закону від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Закінченням проходження військової служби відповідно до ч.3 ст.24 Закону вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п. 9 ст. 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із змінами та доповненнями, залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 із змінами та доповненнями (далі Постанова № 1081).

Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 із змінами та доповненнями (далі Порядок № 450), який визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у п. 1 Порядку № 450 особам, які відряджені до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства (п. 1 Порядку № 450).

Згідно з п. 2 Порядку № 450 грошова компенсація військовослужбовцям, зазначеним у п. 1 Порядку № 450, виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує, зокрема:

у м. Києві двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;

в обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;

в інших населених пунктах одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 раза.

З приводу виконання відповідачем обов`язку донарахування ПДФО суд урахував.

Відповідно до ст.162 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями (далі ПК України) платниками цього податку є:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента згідно з п.163.1 ПК України є:

загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 165.1 ст. 165 ПК України встановлено вичерпний перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Відповідно до підп. «ж» п.п. 165.1.1 якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошової компенсації, що виплачується військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до підп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Оскільки грошова компенсація, що виплачується військовослужбовцям Державної прикордонної служби України за піднайом (найом) ними жилих приміщень, відповідно до Порядку № 450 не зазначена у переліку п. 165.1 ст. 165 ПК України, вона оподатковується ПДФО відповідно до підп.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України за ставкою 18 відсотків, встановленою п. 167.1 ст.167 ПК України.

Відповідно до Довідника ознак доходів фізичних осіб, наведеного у додатку 2 до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773), доходи у вигляді сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, з яких утримується ПДФО (підп.164.2.20 п. 164.2 ст. 164 та п. 168.5 ст. 168 ПКУ), відображаються у додатку 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ознакою доходу « 185».

Водночас, згідно з п.168.5 ст.168 ПК України суми ПДФО, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок №44). Пункт 2 цього Порядку приписує, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах протиправно не відшкодував суми утриманого ПДФО за виплачену позивачу компенсацію найму житла. Довідкою відповідача вих.23.07.2025 №240 підтверджено нарахування ПДФО на суми компенсацій за піднайом житла з 2019 до 2025 року включно у розмірі 42901,85грн та не підтверджено у вказаній позивачем. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині підстав визнати протиправною бездіяльності щодо виплати йому грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 42901,85грн, що утриманий з грошової компенсації за піднайом (найом) житла та належним способом є зобов`язати відповідача їх виплатити на вказану суму. В іншій частині позовні вимоги не підтверджені сукупністю належних і достовірних доказів.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно з вимогами ст.ст.132-139 КАС України із-за відсутності доказів їх понесення.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати йому грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 42901,85грн, що утриманий з грошової компенсації за піднайом (найом) житла.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, утриманого з грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за 2019-2025 роки, в сумі 42901,85грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ