Справа № 360/1476/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1476/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якій заявлено вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 04.07.2025 № 11 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ;

- призначити з 01.06.2025 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_2 , на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, яку нарахувати і виплачувати згідно довідки Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 2 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, у розмірі 70 % від заробітної плати;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму сплаченого мною судового збору у розмірі 1937,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є дружиною ОСОБА_2 який отримував пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу".

Його право на отримання пенсії неодноразово було підтверджено у судовому порядку.

Зокрема рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 360/1593/21 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 15 січня 2021 року № 77 про відмову в переході з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов`язано Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути його заяву про перехід на пенсію за іншим законом від 06 січня 2021 року, зареєстровану за № 39, зарахувавши до стажу його державної служби період військової служби з 10 листопада 1981 року по 26 травня 1983 року та роботу на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»: з 27 липня 1994 року по 10 квітня 1998 року на посаді голови Половинкинської сільської ради народних депутатів Старобільського району Луганської області, з 16 квітня 1998 року по 10 квітня 2006 року на посаді голови Старобільської районної ради, з 11 квітня 2006 року по 11 листопада 2010 року на посаді заступника голови Старобільської районної ради, з 12 листопада 2010 року по 01 травня 2016 року на посаді голови Старобільської районної ради (рішення набрало законної сили та наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Також рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі № 360/1039/24 позов ОСОБА_2 задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 05 квітня 2024 року № 77 "Про відмову в перерахунку пенсії", яким відмовлено позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", з урахування довідок про складові заробітної плати № 2 та № 3, виданих Старобільською районною радою 01 лютого 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити позивачу за його заявою від 18 лютого 2022 року, зареєстрованою 21 лютого 2022 року за № 986/К-1200-22, пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" з 21 лютого 2022 року, врахувавши для обчислення пенсії довідку Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 2 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Зазначене рішення набрало також законної сили та наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином судами у справі № 360/1039/24 встановлено відповідність вимогам законодавства довідки Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 2 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Під час виконання рішення у справі № 360/1039/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області з врахуванням вищевказаних довідок здійснено розрахунок середньомісячного заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_2 , який відповідно складає 39321,42 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Половинкине (наразі - с. Толоківка) Старобільського району Луганської області.

З ОСОБА_2 позивач проживала разом у с. Половинкине (наразі - Толоківка) Старобільського району Луганської області, вул. Чкалова (наразі - Покровська) буд. 2, Україна.

На час смерті ОСОБА_2 , позивач отримувала пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15).

Разом з тим, розмір пенсії позивача є невеликим та фактично була утриманні померлого годувальника - ОСОБА_2 та одержувала від померлого допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Після смерті ОСОБА_2 26.06.2025 позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Звернення здійснювалось за допомогою порталу електронних послуг Пенсійного фонду України. В особистому кабінеті на порталі Пенсійного фонду України позивач дізналась, що її звернення надійшло на розгляд до Управління ПФУ в Мурованокуриловецькому районі Вінницької області.

Форма звернення на зазначеному веб порталі не передбачає право вибору видів пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Враховуючи обмеженість функціональних можливостей зазначеного сервісу на наступний день (27.06.2025) уточнювала свої вимоги (відповідні знімки екрану додаються) та направила відповідне звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, до якого територіально віднесено Управління ПФУ в Мурованокуриловецькому районі Вінницької області.

При цьому зазначила, що ОСОБА_2 отримував пенсію на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, у зв`язку з цим просила призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника, на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

У подальшому в особистому кабінеті на порталі Пенсійного фонду України позивач дізналась, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 04.07.2025 № 11 про відмову в призначенні пенсії відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у заяві поданої засобами Веб Порталу значиться невірний вид звернення.

Звернення від 27.06.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в порушення змісту вимог Закону України «Про звернення громадян» направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, оскільки зазначене звернення підлягало розгляду спільно з її заявою від 26.06.2025.

Вважає бездіяльність відповідача протиправною.

Ухвалою Луганського адміністративного суду від 28.07.2025 позов залишено без руху.

Позивачем ухвалу суду виконано у строк, встановлений судом.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 повторно витребувано докази у відповідача.

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон).

Відповідно до п.1 ст.8 Закону № 1058, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 9, частини 1 статті 10 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.

Спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивачки з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-IV на інший вид - пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 3723-XII.

Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з електронною пенсійною справою Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 16.09.2023 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

26.06.2025 позивачка звернулась до органів Пенсійного фонду України через Веб Портал Пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За принципом екстериторіальності розглянувши таку заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 04.07.2025 № 11 про відмову в призначенні пенсії відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у заяві поданої засобами Веб Порталу значиться невірний вид звернення.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивачка вже отримує пенсію за віком, то їй було рекомендовано повторно звернутися за перерахунком пенсії «перехід на інший вид пенсії» по втраті годувальника з відповідною заявою, а не за первинним призначенням пенсії.

Відповідач заяву позивачки про перехід на інший вид пенсії не розглядав та рішення за наслідками розгляду такої заяви не приймав.

З огляду на викладене, вимоги позивачки щодо скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та вимоги щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» є неправомірними та задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 16.09.2023 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно протоколу призначення пенсії від 13.11.2023 ОСОБА_1 згідно рішення № 00 від 14.11.2023 призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж (повний) 37 років 10 місяців 4 днів. Пенсію призначено щомісячно: з 16.09.2023 по 17.09.2023, у сумі: 3998,96 грн; з 18.09.2023 довічно, сума пенсії: 3998,96 грн.

Згідно протоколу перерахунку пенсії від 10.03.2025 ОСОБА_2 згідно рішення № 77 перераховано пенсію за віком, призначену відповідно Закону України «Про державну службу». Страховий стаж (повний) 44 років 1 місяці 17 днів. Розмір пенсії з надбавками 27065,05 грн; максимальний розмір пенсії 23610,00 грн. Пенсію призначено згідно з Законом України щомісячно з 01.03.2024 по довічно у сумі 23610,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, у віці 65 років, про що 25.06.2025 складено відповідний актовий запис № 1259, вказане підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.06.2025 серії НОМЕР_2 .

26.06.2025 позивач за допомогою порталу електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась до органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням Головного управління ПФУ в Рівненській області від 04.07.2025 № 11 позивачці відмовлено в призначенні пенсії відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у заяві, поданій засобами Веб Порталу значиться не вірний вид звернення, а саме, у заяві зазначено призначити вид пенсії на який претендує заявниця по втраті годувальника. У той же час заявниця отримує пенсію, оскільки пенсія призначена. Рекомендовано уточнити на який вид звернення претендує заявниця. За необхідністю повторно звернутися за перерахунком пенсії «перехід на інший вид пенсії» по втраті годувальника з відповідною заявою.

27.06.2025 позивач за допомогою порталу електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась з клопотанням, яке зареєстроване за № ВЕБ-02001-Ф-С-25-121917, наступного змісту: «26.06.2025 через вебпортал ПФУ я звернулась з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Наразі вказана заява розглядається Управлінням ПФУ в Мурованокуриловецькому районі Вінницької області. Оскільки функціонал подачі звернення через вебпортал ПФУ не надає можливості вказати уточнені дані, при розгляді звернення прошу врахувати наступне. Мій чоловік ОСОБА_2 на час смерті отримував пенсію на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII. Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII я маю право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті. Вважаю за потрібне зазначити, що відповідно до ч. 10 статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ пенсія призначається у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника. Крім цього прошу врахувати, що органами ПФУ було розраховано середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсійних виплат моєму чоловіку ОСОБА_2 у розмірі 39321,42 грн. Всі підтверджуючі документи наявні в електронній архівній справі. На підставі викладеного, прошу моє звернення надіслати до Управління ПФУ Мурованокуриловецькому районі Вінницької області для врахування про розгляді мого звернення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_2 , на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, яку нарахувати і виплачувати згідно довідки Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 2 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки Старобільської районної ради від 01 лютого 2022 року № 3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, у розмірі 70% від заробітної плати».

До вказаного звернення позивач додала наступні файли: «паспорт до 1м ОСОБА_1 pdf», «РНОКПП ОСОБА_3 pdf», «РНОКПП ОСОБА_4 ..PDF», «Свідоцтво про шлюб.pdf», «Додаток до відповіді ПФУ розрахунок заробітної плати.pdf».

Головне управління ПФУ у Вінницькій області листом від 01.07.2025 № 8215-7429/К-02/8-0200/25 повідомило позивача, що відповідно до ст. 7 Закону України від 02.10.1996 3393/96-ВР «Про звернення громадян» направляє за належністю для розгляду заяву ОСОБА_1 , яка надійшла на Вебпортал Пенсійного фонду України 27.06.2025 за №ВЕБ-02001-Ф-С-25-121917, оскільки заявниця перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Луганській області.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги та заперечення сторін, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.

Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивачки з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-IV на інший вид - пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 8 Закону № 1058, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини першої статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно абзацу третього частини першої статті 44 Закону № 1058-ІV порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1) затверджено відповідні форми заяв, строки їх розгляду та чітко визначено перелік документів, які подаються пенсіонерами для перерахунку пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший, та ін.

Відповідно до Порядку № 22-1 до заяви на призначення пенсії по втраті годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу ІІ, зокрема, абзацом четвертим п.2.3 вказаного порядку обумовлено свідоцтво про смерть годувальника.

Згідно абзацу третього п.2.23 Порядку № 22-1 до заяви поданої через Веб Портал або засобами порталу Дія додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Суд звертає увагу на те, що звернення ОСОБА_1 від 26.06.2025 не містило документів, на підставі яких відповідач мав би перевести позивачку з одного виду пенсії на інший, водночас матеріалами справи підтверджується, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 16.09.2023 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Звернення від 27.06.2025 Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за належністю надіслане до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, дії чи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області чи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у цій справі не оскаржуються, відтак з матеріалів не вбачається, що відповідачем, а саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке розглядало виключно заяву від 26.06.2025, порушені права позивачки.

Суд звертає увагу на те, що позивачка оскаржує конкретне рішення суб`єкта владних повноважень - рішення від 04.07.2025 № 11, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, а не взагалі дії з розгляду її заяв з приводу переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі інших суб`єктів владних повноважень як відповідачів у цій справі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач не довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач надав належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження своїх доводів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні вимог позивача, підстави для вирішення питання про розподіл судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива