Справа № 717/2136/25
Суддя: Кудиба З. І.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №717/2136/25
Номер провадження 2-а/717/70/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді: Кудиби З. І.

з участю секретаря судового засідання: Житарюк А. С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

25 серпня 2025 року представник позивача Галета П. О. звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 2262 від 21.07.2025 року, прийняту ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , згідно якої позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн;

- адміністративну справу закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 210-1 КУпАП.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2262 від 21 липня 2025 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що він ніби-то не з`явився до відповідача на виклик на підставі повістки з вимогою прибути 24 листопада 2024 року. Позивач стверджує, що жодної повістки не отримував, а постанова у справі винесена з суттєвими порушеннями строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, посилаючись на обов`язок позивача з`явитися на виклик за повісткою, яку було не вручено через відсутність позивача за місцем проживання.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам статтей 160, 161 КАС України.

8 вересня 2025 року позивачем подано заяву про усунення недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 версеня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи на 17 серпня 2025 року та витребувано від відповідача копії усіх матеріалів, на підставі яких притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

На виконання вимог ухвали суду 15 вересня 2025 року відповідачем надано суду витребувані матеріали та відзив на позов.

У судове засідання, призначене на 17 вересня 2025 року, сторони не з`явилися, представник позивача 16 версеня 2025 року подав заяву про слухання справи без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу № 2262 від 10 липня 2025 року того ж дня до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в подальшому було встановлено, що ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 24 листопада 2024 року о 9 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з проставленої відмітки оператором Укрпошти про відсутність ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причин не повідомив, чим порушив абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Підпис позивача в протоколі відсутній.

Відповідачем до матеріалів справи долучено копію повістки № 1099796 про виклик позивача на 24 листопада 2024 року на 9:00, копію поштового конверту з відміткою про повернення через відсутність адресата за вказаною адресою.

Також в матеріалах справи є пояснення позивача від 10 липня 2025 року, в яких він вказує, що не прибув по повістці, так як не знав, що вона є.

Відповідачем подано суду лист від ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я позивача, яким останнього повідомлено про проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення та накладення штрафу, до якого долучено копію оскаржуваної постанови. Водночас доказів надсилання цього листа ОСОБА_1 суду не надано.

Також судом досліджено постанову № 2262 від 21 липня 2025 року, винесену т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 17 000 грн, за те, що проставленої відмітки оператором Укрпошти про відсутність ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причин не повідомив, чим порушив абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Відповідно до вимог пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів , затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абзаца 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні розпочав діяти особливий період, який діє і дотепер.

Згідно з вимогою пп 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як встановлено судом, 24 листопада 2024 року відповідачу вже було відомо про факт неприбуття ОСОБА_1 за викликом до відповідача . Отже, правопорушення було виявлено відповідачем саме 24 листопада 2024 року.

Разом з тим, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було винесено 21 липня 2025 року, тобто більш ніж через три місяці з дня виявлення правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем не підтверджено правомірність прийнятої ним постанови. При цьому, відповідачем не враховано положення ч. 7 ст. 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відтак, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП суперечить статті 58 Конституції України, ч. 7 ст. 38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова винесена відповідачем після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 7 ст. 38 КУпАП для інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення.

Відтак, доводи позивача про незаконність та протиправність постанови відповідача є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а згідно з положенням ч. 1ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.2,6,9, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 2262 від 21 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605 грн. (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 17 вересня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 (проживає за адресою: місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ відсутній).

Суддя: Кудиба З. І.