Справа № 948/639/25
Суддя: Косик С. М.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/639/25
Номер провадження 2-а/948/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

представника позивача Павленка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

у липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову ЕНА № 4862023 від 31.05.2025, винесену відносно нього та покласти на відповідача судові витрати.

Позов мотивований тим, що 31.05.2025 року він рухався автомобілем ВАЗ 21013 днз НОМЕР_1 , до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: не пристебнутий ременем безпеки та начебто номерні знаки не відповідають державним стандартам та роз`яснив ст.63 Конституції України. При цьому поліцейський Михайлов В.М. в порушення норм КУпАП не провів розгляд справи з додержанням норм законодавства, зокрема не оголосив час і місце розгляду справи, хто розглядає і стосовно кого, лише зачитав частину його прав не вказавши норми КУпАП та відразу виніс постанову. Також йому не було роз`яснено саме яким нормам ДСТУ не відповідає номерний знак.

Позивач уважає, що номерний знак відповідає нормам та правилам дорожнього руху, читається з відстані та відповідає ДСТУ та стоять у встановленому для них місці на транспортному засобі. Також зауважив, що він не порушував правил, так як рухався згідно норм встановлених на даній ділянці дороги.

Під час складення постанови йому не були роз`яснені в повній мірі права відповідно до ст.268 КУпАП та не долучені його пояснення до справи та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які можливо було б оцінити та місці поліцейським, а його суб`єктивна думка суперечить нормам законодавства, тому позивач звертається до суду для відновлення своїх прав.

Позивач уважає, що постанова винесена з грубим порушенням чинного законодавства, з якою він категорично не погоджується, вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його права, а тому стверджує, що вона підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що правил дорожнього руху він не порушував, докази не були пред`явлені та не долучені до справи, а долучене відео не містить доказів.

Також зауважив, що поліцейський не об`єктивно розглянув справу, спираючись виключно на своє бачення, свідомо не врахував його пояснень і неправомірно виніс постанову без будь-яких допустимих доказів, а тому розглянув справу упереджено (а.с.1-4).

Ухвалою від 04.08.2025 року Машівський районний суд Полтавської області дану позовну заяву залишив без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків, зазначених у її змісті (а.с.16,17).

Ухвалою від 21.08.2025 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 26).

05.09.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідач не визнає позовні вимоги з огляду на таке.

31.05.2025 року близько 16 год. 39 хв. в селищі Машівка по вул. Незалежності,93 Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013 днз НОМЕР_1 , в якого номерний знак не відповідав вимогам державних стандартів, був не пристебнутий паском безпеки та відсутній чинний поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.9 «в», 2.3 «в», 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Представник відповідача зазначив, що у даному випадку оскільки номерний знак позивача не чітко розпізнавався, що свідчить про те, що існувало втручання з боку людини наприклад таке як руйнування знаку чи зміни структури матеріалу.

Інспектором Михайловим В.М. було оцінено всі докази по справі, роз`яснено позивачу його права та обов`язки відповідно до законодавства та складено оскаржувану постанову та відповідально до ст.36 КУпАП були об`єднані всі правопорушення в одне, а тому вважають, що працівником поліції було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Також звернув увагу на те, що позивач не погоджується з постановою лише в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак на транспортному засобі, яким він керував не відповідає вимогам державних стандартів, тоді як жодних незгод стосовно інших адміністративних правопорушень, які викладені у постанові позивач не заперечує у поданому позові.

Представник відповідача зазначив, що в даному випадку позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також стверджує, що постанова винесена згідно ст.258, 280 КУпАП, тобто було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують, факт вчинення є доведеним поза розумним сумнівом та беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови, так як вона є законною, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Водночас повідомив, що ГУНП в Полтавській області позбавлено можливості надати до суду відеозаписи щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до Інструкції строк зберігання відеозаписів становить зокрема у портативних та відео реєстраторів, установлених у службових автомобілях, БпЛА 30 діб, а з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик не менше 30 діб (а.с.42-48).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на те, що доводи позивача відповідачем не спростовані, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення фото не долучалися, відео відповідачем не надано.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, причини неявки не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 31.05.2025 постановою інспектора ВП №1 (м.Гадяч) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Михайлова В.М. серії ЕНА № 4862023 правопорушення вчинені ОСОБА_1 були об`єднані на підставі ст.36 КУпАП та притягнено його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190,00 грн (а.с. 5).

Згідно з цією постановою ОСОБА_1 31.05.2025 року о 18:36 по вул. Незалежності,93, с-ща Машівка, Полтавської області керував автомобілем ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 , в якого номерний знак не відповідає вимогам державних стандартів, був не пристебнутий паском безпеки, відсутній чинний поліс обов`язкового страхування власника наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.9 в, п.2.3 в та п.2.1 г Правил дорожнього руху, ч.1 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП. Вказані порушення об`єднані згідно ст.36 КУпАП (а.с.5).

03.06.2025 року ОСОБА_1 на адресу начальника СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області направив заяву, у якій просив скасувати постанову серія ЕНА №486202 від 31.05.2025 року, в якій зазначено, що номерний знак транспортного засобу не відповідає вимогам державних стандартів, оскільки з нею категорично не погоджується, вважає її незаконною пояснивши те, що номерні знаки видавалися МРЕО і вони відповідають стандартам (а.с.6).

На адресу ОСОБА_1 начальник ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Кондратенко П. направив повідомлення з приводу його звернення в якому зазначив, що номерні знаки повинні відповідати ДСТУ 4278:2019, але згідно фото, яке було зроблено на місці події символи на номерному знакові частково були стерті, що ускладнює їх ідентифікацію. Також зазначено, що в ході розгляду справи поліцейським було повідомлено водієві причину зупинки, а також ознайомлено із правопорушенням передбаченим ст.121-3 КУпАП, оцінено докази, ознайомлено було з правами, передбаченими ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, після чого винесено постанову. Розгляд вказаної справи фіксувався на нагрудну боді камеру, про що також повідомлявся ОСОБА_1 .

Разом з цим, у даному повідомленні ОСОБА_1 було роз`яснено право на оскарження прийнятого рішення до вищого органу в порядку підлеглості (ГУНП в Полтавській області) та безпосередньо до суду (а.с.8,9).

Згідно з копіжю рапорта інспектора ВП №3 ГУНП в Полтавській Області Нестеренка М.В. зазначено про надходження до поліції 03.06.2025 року письмової заяви ОСОБА_1 про незаконне винесення працівником поліції постанови (а.с.54).

Як убачається з довідки т.в.о. заступника начальника СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про результати розгляду звернення ОСОБА_1 що, інформація, яка надійшла у зверненні гр. ОСОБА_1 є такою, що не знайшла свого підтвердження, а тому у відповідності з результатами перевірки розгляд повідомлення вирішено припинити, матеріали розгляду списати, а про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб (а.с.52,53).

За повідомленням т.в.о. начальника СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сєбєлєва А. від 29.08.2025 року відомо, що відеозаписи з бодікамери та відео реєстратора на яких зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП відсутні, оскільки закінчився термін їх зберігання (а.с.51).

Відповідно до чч.1,2 ст.9 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до пп.2,1 r, 2.3 в та 2.9 в Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідач у відзиві на позов зазначив, що позивач ОСОБА_1 не погоджується з постановою лише в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак на транспортному засобі, яким він керував не відповідає вимогам державних стандартів, тоді як жодних незгод стосовно інших адміністративних правопорушень, які викладені у постанові він не заперечує у поданому позові.

Також зазначив, що у даному випадку оскільки номерний знак позивача не чітко розпізнавався, що свідчить про те, що існувало втручання з боку людини наприклад таке як руйнування знаку чи зміни структури матеріалу.

Водночас представник відповідача у поданому відзиві зазначив, що немає жодних правових підстав для скасування постанови, так як вона є законною, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Одночасно повідомив, що відповідач позбавлений можливості надати до суду відеозаписи щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення через короткі строки їх зберігання.

Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого відповідачем не здійснено.

Так, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а отже постанова ЕНА № 4862023 від 31.05.2025 підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону N 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом з 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

Тобто, 3028,00 грн * 0,2 = 605,60 грн, сума судового збору, яку потрібно було сплатити позивачем.

Так, як убачається з матеріалів справи, зокрема квитанції № 255357570 від 23.07.2025 та виписки про зарахування судового збору, позивачем за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тобто на 605,60 гривень більше, чим передбачено законодавством (а.с. 12,13).

Ураховуючи, що за результатом судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі, що підлягала сплаті відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17, тобто у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 20, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАСУ, суд

у х в а л и в:

задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4862023 від 31.05.2025, прийняту інспектором ВП №1 (м.Гадяч) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Михайловим В.М. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 08.11.2019, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: вул. Юліана Матвійчука,83, м. Полтава, .

Суддя С. М. Косик