Справа № 542/1596/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.Б. Головко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 р. Справа № 542/1596/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2025, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 542/1596/23

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті , Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області

про скасування постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека), в якому просив суд:

- скасувати постанову від 05.09.2023 № 022256 про застосування адміністративно-господарських санкцій на суму 17000 грн.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.09.2023 справу передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 05.09.2023 № 022256.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що відповідно до Акту проведення перевірки №016294 від 29.07.2023 посадовою особою виявлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме «ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт»: перевізник не забезпечив безпеку дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм на одинарну вісь 12,52%, а саме 12,940 т, чим порушено п. 22.5 ПКМУ №1306 від 10.10.2001», відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-111, про що водій транспортного засобу ОСОБА_1 був ознайомлений та надав пояснення. Вказав, що проведення вагового контролю та встановлення результатів зважування відбулося з використанням технічно справного вагового обладнання, чого якого проведено періодичну повірку (метрологічну атестацію), на підтвердження чого додавалася копія відповідного свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що повністю виключає будь-які сумніви у достовірності проведених вимірювань та результатів зважування транспортного засобу. Зазначив, що 29.07.2023 здійснення габаритно-вагового контролю щодо належного позивачу транспортного засобу відбувалося з використанням вагового обладнання (переносні автомобільні ваги) пересувного пункту габаритно-вагового контролю - автомобіля спеціалізованого призначення щодо якого закон не передбачає вимоги про обов`язкове проведення його оператором. Вказав, що рейдова перевірка проводилась двома посадовими особами Укртрансбезпеки - старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Дубяга В.О. та старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Єгоровим С.О., які зазначені в направленні на рейдову перевірку та підписали акт проведення перевірки №016294 від 29.07.2023, який за своєю природою є головним джерелом доказової інформації у справі про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. Зазначив, що у штатному розписі Державної служби України з безпеки на транспорті відсутня така посада, як оператор вагового комплексу, а оскільки у бланку форми довідки передбачено лише одну графу «посадова особа Укртрансбезпеки, що проводила габаритно-ваговий контроль», тому така довідка була підписана однією посадовою особою. Відтак, відсутність ще одного підпису у відповідній графі «Оператор вагового комплексу» жодним чином не свідчить про порушення порядку проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, його проведення однією посадовою особою Укртрансбезпеки, адже з наявних матеріалів справи, зокрема, з акту проведення перевірки №016294 від 29.07.2023, чітко вбачається, що зазначений захід державного контролю проводився двома посадовими особами Укртрансбезпеки.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 29.07.2023 на підставі направлення на рейдову перевірку №30/В від 20.07.2023 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Дубяга В.О. та старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Єгоровим С.О. за адресою а/д М-15 Одеса-Рені 12 км+125 м було проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення вантажних перевезень, за результатами якої встановлено порушення перевізником ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами Укртрансбезпеки складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0062802 від 29.07.2023 про результати зважування, відповідно до яких визначено тип транспортного засобу MAN р.н. НОМЕР_1 , як двохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом та зафіксовано перевищення встановлених вагових норм: - навантаження на задню одиночну вісь тягача (вісь 2) на 12,52% (фактично 12,940 т при допустимій 11,5 т).

Крім того, складено Акт проведення перевірки №016294 від 29.07.2023, відповідно до якого посадовими особами - старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Дубяга В.О. та старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Єгоровим С.О. виявлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме «ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт»: перевізник не забезпечив безпеку дорожнього руху, зокрема: перевищення встановлених законодавством вагових норм на одинарну вісь 12,52%, а саме 12,940 т, чим порушено п. 22.5 ПКМУ №1306 від 10.10.2001», відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 зі змістом вказаного акту та виявлених порушень ознайомлений, що засвідчив власним підписом, вказав, що не визнає вину, оскільки вантаж загружено рівномірно в ТТН вага 41140 т.

05.09.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області винесено постанову №022256 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Не погодившись із вказаною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки, проте в даному випадку габаритно-ваговий контроль проведено одним співробітником Укртрансбезпеки та довідка про здійснення габаритно-вагового контролю, яка видана позивачу, також містить підпис лише одного співробітника Укртрансбезпеки, тому дійшов висновку, що оскільки габаритно-ваговий контроль був проведений з порушенням встановленого порядку, тому його результати не можуть бути покладені в основу прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення № 103).

Відповідно до пункту першого Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктами 15 та 27 пункту 5 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567)

Відповідно до п.п. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями39і48 Закону України "Про автомобільний транспорт"документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю (абз. 2 п. 16 Порядку № 1567).

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005за№ 2862 IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30(з наступними змінами та доповненнями) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007(далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку № 879).

Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до пункту 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб: після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

За змістом пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1 Порядку №879 визначено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Абз.15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Згідно із положеннями статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Як вбачається із довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0062802 від 29.07.2023 про результати зважування визначено тип транспортного засобу MAN р.н. НОМЕР_1 , як двохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом та зафіксовано перевищення встановлених вагових норм: - навантаження на задню одиночну вісь тягача (вісь 2) на 12,52% (фактично 12,940 т при допустимій 11,5 т).

Отже, під час проведення рейдової перевірки відповідачем встановлено перевищення транспортним засобом позивача встановлених законодавством вагових норм (фактичне навантаження на одиничну вісь тягача 12,940 т при нормативно допустимій 11,5 т (перевищення від нормативного 12,52% ) при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Крім того, складено Акт проведення перевірки №016294 від 29.07.2023, відповідно до якого посадовими особами - старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Дубяга В.О. та старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Єгоровим С.О. виявлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме «ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт»: перевізник не забезпечив безпеку дорожнього руху, зокрема: перевищення встановлених законодавством вагових норм на одинарну вісь 12,52%, а саме 12,940 т, чим порушено п. 22.5 ПКМУ №1306 від 10.10.2001», відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Таким чином, інспекторами Управління Укртрансбезпеки встановлено порушення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів, визначених пункту 22.5 Правил дорожнього руху, які перевищують нормативно допустимі вагові обмеження.

При цьому, оскільки параметри великовагового транспортного засобу перевищили нормативно допустимі вагові параметри, тому відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», пункту 4 Правил №30, обов`язковим документом для руху автомобільними дорогами мав бути відповідний дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції перевізнику після внесення ним плати за проїзд у розмірі, визначеному за ставками, затвердженими постановою КМУ №879 від 27 червня 2007 року, проте будь-яких доказів на підтвердження наявності у позивача, вказаного дозволу при перевезенні вантажу автомобілями позивачем ні відповідачу, ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи наведене, посадові особи Укртрансбезпеки мали достатні підстави для накладення штрафу на позивача відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Щодо відсутності підпису оператора вагового комплексу у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, колегія суддів вказує, що матеріалами справи встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку №30/В від 20.07.2023 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Дубяга В.О. та старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Єгоровим С.О. за адресою а/д М-15 Одеса-Рені 12 км+125 м було проведено перевірку додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення вантажних перевезень.

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю встановлено перевищення допустимих навантажень та зафіксовані результати досліджень, про що зазначено в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів. Вказаний акт підписані водієм та двома посадовими особами Укртрансбезпеки, що проводили перевірку.

Колегія суддів зазначає, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт відсутні будь-які заперечення щодо процедури проведення габаритно-вагового контролю, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів підтверджується факт зважування транспортного засобу, зауважень до якого водієм не зазначено.

Також встановлено, що зважування проводилось інспекторами Укртрансбезпеки. При здійсненні габаритно-вагового контролю не залучалися працівники та вагові комплекси Служби автомобільних доріг, а тому і в графі Оператор вагового комплексу відсутні відомості про такого оператора.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає порушень в ході проведення габаритно-вагового контролю та перевірки автомобіля позивача.

Ні підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що габаритно-ваговий контроль був проведений з порушенням встановленого порядку, а тому його результати не можуть бути покладені в основу прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Доводи апеляційної скарг приймаються колегією суддів в якості належних.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі № 542/1596/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій - відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло