Справа № 260/3313/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м. Ужгород№ 260/3313/25

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Деснянський район) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) від 18.04.2025 року №15 про переведення з одного виду пенсії на іншу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) повторно розглянути заяву від 11.04.2025 ОСОБА_1 , що зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про переведення з одного виду пенсії на іншу, з урахуванням довідок № 21/53 від 01.04.2025 та № 21/54 від 01.04.2025, виданих Київською міською прокуратурою, та на підставі ст. 46 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», застосувати обмежуючі коефіцієнти до відповідних сум перевищення пенсії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 22.06.2023 перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві (Деснянський район) як особа, визнана у встановленому Законом порядку інвалідом 2 групи, та отримує пенсію по інвалідності.

11.04.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві (Деснянський район) із заявою про

призначення/перерахунок пенсії, в якій просив перевести його на пенсію згідно із ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка була зареєстрована ГУ ПФУ в м. Києві (Деснянський район) 11.04.2025 за № 7879.

Позивач вказує, що Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () під час розгляду заяви за № 7879 від 11.04.2025 незаконно, протиправно, під час прийняття рішення за № 15 від 18.04.2025 про переведення з одного виду пенсії на інший не включено до розрахунку складових грошового забезпечення середньомісячну суму виплат за 60 календарних місяців, яка міститься у довідці про складові заробітної плати за № 21/54 від 01.04.2025, виданій Київською міською прокуратурою,

Ухвалою судді від 02.05.2025 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

22.05.2025 року до суду надійшов відзив відповідача зі змісту якого, останній не погоджується із вимогами позовної заяви, вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Зазначає, що 11.04.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії-перехід на пенсію по інвалідності згідно із ч.9 ст.86 Закону України "Про прокуратуру". До заяви було додано довідки за №21/53 від 01.0І.2025р. про складові заробітної плати за березень 2025 р., та за №21/54 від 01.04.2025 про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяці.

Заяву від 11.04.2025 було розглянуто за принципом управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області та прийнято рішення про переведення з одного виду пенсії на інший №15. Розрахунок пенсії проведено згідно довідки за №21/53 від 01.04.2025р. про складові заробітної плати за березень 2025 р. з урахуванням обмеження, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність, становить 23610,00 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано лист до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з метою проведення зустрічної перевірки довідок виданих видані Київською міською прокуратурою - №21/53 від 01.04.2025, про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) на березень 2025р та за № 21/54 від 01.04.2025про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяці. Після проведення зустрічної перевірки буде вирішено питання про включення сум зазначених виплат за 60 календарних місяців, зазначених у довідці №21/54 від 01.04.2025, до розрахунку фактично призначеної пенсії.

При цьому зауважує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі - Постанова №1), установлено, що у |період воєнного стану у 2025 році пенсії пенсійні виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення.

Враховуючи наведене, з 11.04.2025 розмір пенсії позивача з урахуванням обмеження, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність, становить 23610,00 грн. та виплачується без урахування вимог Постанови № 1.

26 травня 2025 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому позивач заперечує проти доводів відповідача наведених у відзиві та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01.07.2025 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області належним чином засвідчену копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.04.2025 року №15 про переведення з одного виду пенсії на іншу ОСОБА_1 , а також відомості щодо врахування довідок № 21/53 від 01.04.2025 та № 21/54 від 01.04.2025 року виданих Київською міською прокуратурою.

14 липня 2025 року до суду надійшли витребувані докази.

19 серпня 2025 року ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Деснянський район) та надано строк для подання відзиву.

У встановлений судом строк відзиву відповідачем-2 не подано.

17 вересня 2025 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) від 18.04.2025 року №15 про переведення з одного виду пенсії на іншу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) повторно розглянути заяву від 11.04.2025 ОСОБА_1 , що зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про переведення з одного виду пенсії на іншу, з урахуванням довідок № 21/53 від 01.04.2025 та № 21/54 від 01.04.2025, виданих Київською міською прокуратурою, призначити та виплатити пенсію без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11.04.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії-перехід на пенсію по інвалідності згідно із ч.9 ст.86 Закону України "Про прокуратуру". До заяви було додано довідки за №21/53 від 01.01.2025р. про складові заробітної плати за березень 2025 р., та за №21/54 від 01.04.2025 про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяці, що не заперечується відповідачем. У матеріалах справи наявна копія довідки №21/53 від 01.04.2025 року відповідно до якої заробітна плата позивача станом на березень 2025 року становить 50000,00 грн. У даній довідці зазначено, що чинна заробітна плата (грошове забезпечення) за відповідною посадою прокурора прокуратури становить 66966,66 грн.

Заяву від 11.04.2025 було розглянуто за принципом управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області та прийнято рішення про переведення з одного виду пенсії на інший №15 та призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» Розрахунок пенсії проведено згідно довідки за №21/53 від 01.04.2025р. про складові заробітної плати за березень 2025 р. з урахуванням обмеження, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність, становить 23610,00 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що пенсію розраховано при загальному страховому стажі 10 років 3 місяці 2 дні, з них 10 років 2 дні - прокурори/слідчі та при середньомісячній заробітній платі 50000 (посадовий оклад, надбавка за вислугу років 25%) за період роботи з 01.03.2025 по 31.03.2025.

Пенсію розраховано в розмірі 60% середньомісячної заробітної плати. Розмір пенсії з 11.04.2025 складав: 50000,00 грн (середньомісячний заробіток) х 60% (відсоток розрахунку пенсії від заробітку). Водночас, максимальний розмір пенсії обмежено відповідачем-1 на рівні 23610,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем-1 при переведенні з одного виду пенсії на інший довідку про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад з військовим званням, надбавка за вислугу років) № 21/53 від 01.04.2025 видану Київською міською прокуратурою було враховано частково, оскільки, відсутні копії первинних документів на підставі яких складена довідка.

Також, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано лист до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з метою проведення зустрічної перевірки довідок виданих видані Київською міською прокуратурою - №21/53 від 01.04.2025, про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) на березень 2025р та за № 21/54 від 01.04.2025про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяці. Після проведення зустрічної перевірки буде вирішено питання про включення сум зазначених виплат за 60 календарних місяців, зазначених у довідці №21/54 від 01.04.2025, до розрахунку фактично призначеної пенсії.

У подальшому, на підставі Акту № 2600-0905-1/2638 від 20.05.2025, про проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок про складові заробітної плати № 21/53 та № 21/54 від 01.04.2025, виданих Київською міською прокуратурою, розпорядженням від 11.06.2025 розраховано пенсію з урахуванням чинної заробітної плати (грошове забезпечення) за відповідною посадою прокурора прокуратури.

Пенсію розраховано при загальному страховому стажі 10 років 3 місяці 2 дні, з них 10 років 2 дні - прокурори/слідчі та при середньомісячній заробітній платі 66966,66 за період роботи з 01.03.2025 по 31.03.2025.

Розмір пенсії з 11.04.2025 становить: 66966,66 грн (середньомісячний заробіток) х 60% (відсоток розрахунку пенсії від заробітку), що складає 40180,00 грн (основний розмір пенсії від середнього заробітку). Разом з тим, максимальний розмір пенсії визначено на рівні 23610,00 грн.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем-2 після здійсненої перевірки та уточнення даних в електронній пенсійній справі позивача 11.06.2025 року здійснено перерахунок пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 21/53 та № 21/54 від 01.04.2025, виданих Київською міською прокуратурою (а.с.а.с.70-71). Разом з тим, згідно вказаного перерахунку пенсії, судом встановлено, що відповідчем-1 обмежено максимальний розмір пенсії позивача у розмірі 23610,00 грн.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.04.2025 року №15 про переведення з одного виду пенсії на інший та обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як уже було зазначено судом, позивачу призначено пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію по інвалідності за Законом України «Про прокуратуру». При цьому, право позивача на призначення пенсії за Законом України «Про прокуратуру» не є спірним у даній справі, що не заперечується сторонами.

Так, згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантовано всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Цей Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Так, ст. 1 Закону №1788-XII встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено види державних пенсій, які призначаються за цим Законом , а саме: пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

У той же час, ст. 6 Закону №1788-XII визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону №1788-XII, переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, відповідно до частини другої якої пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Судом встановлено, що 11.04.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії-перехід на пенсію по інвалідності згідно із ч.9 ст.86 Закону України "Про прокуратуру". До заяви було додано довідки за №21/53 від 01.01.2025р. про складові заробітної плати за березень 2025 р., та за №21/54 від 01.04.2025 про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяці.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві |Та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління має право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Відповідно до частини 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якого визначено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що законодавець передбачає право органів Пенсійного фонду в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Судом встановлено, що відповідачем-1 після здійсненої перевірки та уточнення даних в електронній пенсійній справі позивача здійснено перерахунок пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 21/53 та № 21/54 від 01.04.2025, виданих Київською міською прокуратурою, отже у даному випадку відсутня протиправність дій та оскаржуваного рішення відповідача-1 у частині переведення з одного виду пенсії на інший з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 21/53 та № 21/54 від 01.04.2025, виданих Київською міською прокуратурою, відтак позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог у частині обмеження пенсії позивача максимальним розміром суд вказує наступне.

Абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Окрім цього, пунктом 132 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Так, Законом України "Про Держаний бюджет України на 2025 рік" встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2025 - 2361,00грн

Разом з тим суд враховує, що положення Закону № 1697-VІІ щодо призначення пенсії прокурорам в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, не скасовані, не визнані неконституційними, їх застосування не призупинене, що на переконання суду свідчить про визнання законодавцем юридичної сили положень статті 86 Закону № 1697-VІІ.

Отже, питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 сформував правовий висновок щодо обмеження пенсії максимальним розміром. Відповідно до якого, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Окрім того, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.

Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

А тому, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, які не визнавалися не конституційними та є чинними станом на час виникнення спірних правовідносин.

На переконання суду, у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів законність оскаржуваних дій та рішення. Натомість доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до встановлених статтею 139 КАС України правил розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються судом на нього.

Щодо заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, поданої 01.07.2025 року, суд вказує, що відповідно до ч.1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відтак, в силу приписів статті 382 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, заява про встановлення судового контролю не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Деснянський район) (04071,м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору