Справа № 160/20582/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/20582/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 ( суддя Турлакова Н.В.) в адміністративній справі №160/20582/25 за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренікс Торг", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕНІКС ТОРГ», ОСОБА_1 , в якому позивач просить су встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕНІКС ТОРГ» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за межі України до погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНІКС ТОРГ» перебуває на обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків та має податковий борг у розмірі 1 001 170,66 грн. У зв`язку з виникненням податкового боргу контролюючим органом за місцем обліку було сформовано та вручено (особисто) ТОВ «РЕНІКС ТОРГ» податкову вимогу форми «Ю» №87681 53 від 25.08.2020 року. Лист з податковою вимогою повернувся на адресу контролюючого органу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, платник податків ТОВ «Ренікс Торг» () на відповідну дату мав податковий борг по податку на додану вартість у загальній сумі 999 466,32 грн., дата виникнення боргу 18.06.2020. На виконання вимог ст. 95 Податкового кодексу України, Східним МУ ДПС ініційовано звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. На виконання вимог ст. 95 Податкового кодексу України та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі № 160/5053/23, Східним МУ ДПС здійснено заходи зі стягнення коштів ТОВ «Ренікс Торг» у банках, обслуговуючих такого платника податків, шляхом направлення інкасових доручень. Проте такі платіжні доручення (інструкції) поверталися без виконання, через відсутність коштів на рахунках . Оскільки, тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу, Східне МУ ДПС, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року по справі №160/5053/21 виконано не було, податковий борг не перевивався та відповідно погашений не був.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення, було порушено норми матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження.

Переглянувши оскаржуване судове рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, колегія суддів, виходить з такого.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції, що також враховується апеляційним судом, встановлено, що у зв`язку з виникненням податкового боргу контролюючим органом за місцем обліку ТОВ "РЕНІКС ТОРГ" було сформовано податкову вимогу форми «Ю» №87681 - 53 від 25.08.2020 року на суму 478 060,45 грн., яку направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідна податкова вимога не була вручена ТОВ " РЕНІКС ТОРГ " та повернулась на адресу податкового органу з відміткою поштового відділення зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи, що підставою для застосування обмежувальних заходів щодо керівника ТОВ " РЕНІКС ТОРГ " є податкова вимога форми "Ю" №87681 - 53 від 25.08.2020, яка вважається врученою платнику податків 30.11.2020 року (відповідно до відбитку штемпеля зворот.ас31), тому право на звернення до суду виникло у податкового органу після спливу 240 днів з дня вручення такої вимоги, тобто з 28 липня 2021 року.

Відтак, враховуючи, що відмітка про неможливість вручення поштового відправлення проставлена 30.11.2020, 240-й календарний день з моменту вручення платнику податкової вимоги сплинув 28.07.2021 року.

Для визначення строку звернення до адміністративного суду слід керуватися іншими статтями КАС України, такими як стаття 122, яка передбачає загальні строки звернення.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Оскільки, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подано позовну заяву в порядку статті 289-2 КАС України, строк на звернення до суду визначається статтею 122 КАС України та становить три місяці, який обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Відповідно 240 календарних днів для сплати податкового боргу сплинули 28 липня 2021 року.

Натомість, до суду податковий орган звернувся 15.07.2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Крім того, відповідно до обставин справи, податкова вимога сформована на 478 060,45 грн., тоді як підставами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, при цьому, дата перевищення суми податкового боргу понад 1 мільйон гривень заявником не визначена.

Посилання позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі № 160/5053/23, відповідно до якого Східним МУ ДПС здійснено заходи зі стягнення коштів ТОВ «Ренікс Торг» у банках, обслуговуючих такого платника податків, шляхом направлення інкасових доручень, проте такі платіжні доручення (інструкції) поверталися без виконання, через відсутність коштів на рахунках, жодним чином не впливає на визначення початку перебігу строку звернення до суду, оскільки приписи чинного законодавства пов`язують його початок саме з закінченням 240 календарних днів з дня вручення платнику податку податкової вимоги (30.11.2020 року), а не прийняттям рішень про стягнення податкового боргу.

Верховний Суд у постанові від 09.11.2023 по справі № 160/5655/22 зазначив, що системний аналіз положень п. 87.13 ст. 87 ПК України та ч. 1 ст. 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

Встановлена обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Пунктом 87.13 статті 87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого пункту 87.13 статті 87 ПК не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Статтю 87 ПК України доповнено наведеним вище пунктом 87.13 та 87.14 згідно з Законом України від 30 листопада 2021 року № 1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», який набрав чинності з 01 січня 2022 року.

Крім цього, Законом № 1914-IX частину першу статті 283 КАС України доповнено пунктом 7, згідно з яким, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України.

Законом № 1914-IX доповнено КАС України статтею 289-2 «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України».

Згідно з частиною першою статті 289-2 КАС України у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Отже, підставами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Водночас, відповідно до статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється:

- на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України

- заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у разі недотримання яких, суд надає заявнику строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків

- невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів

- повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду

- суд може відмовити у відкритті провадження за заявою (якщо заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право), при цьому, заявник має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Ухвалу про відмову в прийнятті заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її постановлення.

У разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Відповідно до статті 289-2 КАС України у разі невиконання у встановлені ПК України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Адміністративна справа, передбачена цією статтею, розглядається судом протягом 48 годин з дня подання відповідної позовної заяви.

Враховуючи викладене, вбачається, що для звернення до суду податкового органу на підставі статті 289-2 КАС або статті 283 КАС, єдиною підставою визначена пункт 87.13 статті 87 ПК України, отже для вирішення одного і того ж предмета визначають різні види судового провадження.

При цьому, згідно статті 283 КАС звернення контролюючого органу відбувається шляхом подання відповідної заяви, а положення статті 289-2 КАС передбачають подання позовної заяви.

Положеннями статті 289-2 КАС встановлено терміни розгляду судом відповідної категорії заяв - 48 годин, а положення статті 283 КАС України - не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Крім того, стаття 283 КАС України, щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України, встановлює негайне виконання судового рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Положеннями статті 289-2 КАС такі вимоги не передбачено.

Крім того, судове рішення за наслідками розгляду справи судом першої інстанції відповідно до положень статті 283 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції і не можуть бути оскаржені, тоді як норми статті 289-2 КАС не мстять обмежень щодо касаційного оскарження.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що:

- звернення в порядку статті 283 КАС України відбувається лише з метою термінового розгляду заяв

- норми статті 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, а тому звернення з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.

Наведене відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 02.09.2024 у справі №120/1770/24.

Повертаючись до обставин спірної справи, встановлено що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до суду в порядку статей 160, 289-2 КАС України саме з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІКС ТОРГ", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави розгляду справи по суті.

Згідно ч.5 статті 270 КАС України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду.

Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено.

Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Встановлене статтею 270 КАС правило щодо неможливості поновлення строків подання позовних заяв стосується категорій справ встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 КАС України.

При цьому з`ясувавши, що заяву в порядку статті 283 КАС України подано з пропуском встановленого строку, у суду імперативний обов`язок залишити таку заяву без розгляду.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказав, що підставою для застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи є факт несплати такою юридичною особою податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги (ас59).

Враховуючи наведене та обставини справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Щодо суб`єкта.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Ліквідатор виконує обов`язки, які раніше належали керівнику Товариства, а саме: управління справами юридичної особи та її представлення у відносинах з третіми особами. Повноваження керівника переходять до голови ліквідаційної комісії (або ліквідатора) з моменту призначення комісії або ліквідатора.

КЗпП не містить прямої норми про те, що керівника звільняють у зв`язку з призначенням ліквідатора, повноваження керівника припиняються у зв`язку з ліквідацією і призначенням ліквідатора.

Після призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора, саме їм переходять усі повноваження щодо управління справами юридичної особи.

Голова комісії або ліквідатор представляє юридичну особу у відносинах з третіми особами та в суді від її імені (ст. 105 ЦКУ).

Голова комісії (або ліквідатор) фактично виконує функції, які раніше виконував керівник Товариства, до моменту завершення ліквідації.

Таким чином, ліквідатор, призначений для проведення припинення Товариства, стає особою, яка здійснює функції керівника і має всі необхідні для цього повноваження.

З моменту відкриття ліквідаційної процедури юридичної особи всі права керівника юридичної особи переходять голові ліквідаційної комісії (ліквідатору).

Такий платник податків (в особі голови ліквідаційної комісії (ліквідатора)) повинен подавати та підписувати податкову звітність до контролюючого органу за місцем реєстрації та/або за неосновним місцем обліку до дня внесення запису про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає, зокрема, органам ДПС звітність за останній звітний період.

Таким чином, якщо відповідачем в спірних правовідносин визначити особу, яка згідно відомостей з ЄДРП зазначена як керівник, це не вирішить питання щодо погашення податкового боргу, оскільки дана особа не має повноважень щодо забезпечення виконання судового рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Отже, обгрунтовуюючи відмову у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, зазначаючи про відсутність підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України Сагайдака А.В.

Керуючись статтями 283, 289-2, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 в адміністративній справі №160/20582/25 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовну заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренікс Торг", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Н.І. Малиш

суддя Ю. В. Дурасова