Справа № 380/23034/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23034/24 пров. № А/857/18586/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Львівською митницею на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року (головуюча суддя: Гулкевич І.З., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд», 11.11.2024 звернулось до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Львівської митниці № UA87, № UA88 від 29.10.2024.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач, в порушення положень податкового та митного законодавства, необґрунтовано за наслідками проведеної перевірки виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення № UA87, № UA88 від 29.10.2024. Львівська митниця безпідставно призначила проведення невиїзної документальної перевірки позивача без наявності на те законних підстав за ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України. ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» разом з митними деклараціями надав митному органу документи, які посвідчують походження товару, серед яких були сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR 1 (Movement certificate EUR), пакувальні листи, рахунки-фактури, автотранспортні накладні, CARNET TIR, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу. У інвойсах зазначено, що країною походження є Європейський союз (Country of origion: EU), а в пакувальних листах зазначено заводи-виробники товару, в тому числі і торгівельні марки. Відповідна інформація також міститься і на маркуванні, яке зазначене на товарі. Вказані заводи-виробники знаходяться на території країн Європейського Союзу. Враховуючи викладене, пакети товаросупровідних документів повністю підтверджують факт виробництва товару в країнах Європейського Союзу. Крім того, сертифікати з перевезення товару EUR.1 та сертифікати про походження товару є підставою для застосування до товару тарифної преференції. ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» разом з митними деклараціями подано достатні товаросупровідні документи, які підтверджують країну походження Європейський Союз.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року позов задоволено повністю.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що уповноваженим державним органом країни експортера, не підтверджено преференційне походження з Європейського Союзу товару (код пільги 410), ввезеного ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» за митними деклараціями, які зазначені в акті перевірки. Враховуючи вищенаведене, Львівською митницею документальна невиїзна перевірка ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» проведена відповідно до вимог законодавства України та за результатами якої складено відповідний акт на підставі якого винесено податкові повідомлення рішення, а висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам чинного законодавства України та міжнародним НПА, що призвело до неправомірного задоволення позовних вимог.

Позивач, 23.06.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Імпорт Ойл Трейд» ввозило на митну територію України товар, що підтверджується митними деклараціями: від 22.08.2021 №UA205050/2021/053827, від 27.08.2021 №UA205050/2021/054874, від 11.09.2021 №UA205050/2021/058840, від 06.10.2021 №UA205050/2021/065580, від 29.10.2021 №UA205050/2021/071717, від 07.11.2021 №UA205050/2021/073668, від 09.11.2021 №UA205050/2021/074258, від 16.11.2021 №UA205050/2021/075781, від 29.11.2021 №UA205050/2021/078958, від 07.12.2021 №UA205050/2021/080907, від 12.12.2021 №UA205050/2021/082203, від 13.12.2021 №UA205050/2021/082252, від 21.12.2021 №UA205050/2021/084176, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085534, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085541, від 18.01.2022 №UA205050/2022/006232, від 23.01.2022 №UA205050/2022/007276.

Зі змісту графи 2 вище зазначених декларацій вбачається, що відправником товару (експортером) виступала компанія AUDIOSET SP Z O O (Польща), а одержувачем згідно графи 8 ТОВ «Імпорт Ойл Трейд».

Відповідач не заперечив того факту, що на момент подання позивачем наведених вище декларацій з метою митного оформлення товару у митного органу не було зауважень з приводу порядку оформлення вказаного товару та до поданих товаросупровідних документів.

У свою чергу, сторонами не заперечується той факт, що товари за вище зазначеними деклараціями були задекларовані із застосуванням преференції «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС» за кодом 410 і, як наслідок, з нарахуванням та сплатою ТОВ «Імпорт Ойл Трейд» ввізного мита за преференційними ставками від митної вартості у рамках дії норм пункту 1 статті 29, статті 26 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, статті 15 Доповнення 1 «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції.

Львівською митницею на підставі статті 336, статті 345, пункту 2 частини 2 статті 351, підпункту 1 пункту 912 та з урахуванням пункту 934 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ (із змінами та доповненнями) у зв`язку з надходженням від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження преференційного походження товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, винесено наказ № 306 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» вимог законодавства України з питань митної справи», яким встановлено провести документальну невиїзну перевірку дотримання платником податків, ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» (), адреса: 81118, Львівська обл., Пустомитівський район, с. Ставчани), вимог законодавства країни з питань державної митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товару за митними деклараціями: від 22.08.2021 №UA205050/2021/053827, від 27.08.2021 №UA205050/2021/054874, від 11.09.2021 №UA205050/2021/058840, від 06.10.2021 №UA205050/2021/065580, від 29.10.2021 №UA205050/2021/071717, від 07.11.2021 №UA205050/2021/073668, від 09.11.2021 №UA205050/2021/074258, від 16.11.2021 №UA205050/2021/075781, від 29.11.2021 №UA205050/2021/078958, від 07.12.2021 №UA205050/2021/080907, від 12.12.2021 №UA205050/2021/082203, від 13.12.2021 №UA205050/2021/082252, від 21.12.2021 №UA205050/2021/084176, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085534, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085541, від 18.01.2022 №UA205050/2022/006232, від 23.01.2022 №UA205050/2022/007276, тривалістю 5 робочих дні з 23 вересня 2024 року у Львівській митниці за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. 369, каб. 305.

За результатами перевірки 08.10.2024 Львівська митниця склала Акт № 32/24/7.4-19/44171376 «Про результати документальної виїзної перевірки дотримання ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» () вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування на митними деклараціями» (далі Акт № 32/24/7.4-19/44171376).

Документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» вимог:

- пункту першого статті 29, статті 26 глави 1 розділу IV Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, статті 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, вимог частини 1 статті 257, статті 280 Митного кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями від 22.08.2021 №UA205050/2021/053827, від 27.08.2021 №UA205050/2021/054874, від 11.09.2021 №UA205050/2021/058840, від 06.10.2021 №UA205050/2021/065580, від 29.10.2021 №UA205050/2021/071717, від 07.11.2021 №UA205050/2021/073668, від 09.11.2021 №UA205050/2021/074258, від 16.11.2021 №UA205050/2021/075781, від 29.11.2021 №UA205050/2021/078958, від 07.12.2021 №UA205050/2021/080907, від 12.12.2021 №UA205050/2021/082203, від 13.12.2021 №UA205050/2021/082252, від 21.12.2021 №UA205050/2021/084176, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085534, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085541, від 18.01.2022 №UA205050/2022/006232, від 23.01.2022 №UA205050/2022/007276 на загальну суму 857 156,36 гривень;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями від 22.08.2021 №UA205050/2021/053827, від 27.08.2021 №UA205050/2021/054874, від 11.09.2021 №UA205050/2021/058840, від 06.10.2021 №UA205050/2021/065580, від 29.10.2021 №UA205050/2021/071717, від 07.11.2021 №UA205050/2021/073668, від 09.11.2021 №UA205050/2021/074258, від 16.11.2021 №UA205050/2021/075781, від 29.11.2021 №UA205050/2021/078958, від 07.12.2021 №UA205050/2021/080907, від 12.12.2021 №UA205050/2021/082203, від 13.12.2021 №UA205050/2021/082252, від 21.12.2021 №UA205050/2021/084176, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085534, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085541, від 18.01.2022 №UA205050/2022/006232, від 23.01.2022 №UA205050/2022/007276 на загальну суму 171 431,28 гривень.

ТОВ «Імпорт Ойл Трейд» 17.10.2024 скерувало на адресу Львівської митниці письмові заперечення на Акт № 32/24/7.4-19/44171376.

Львівська митниця 28.10.2024 листом № 7.4-5/19-01/13/29355 повідомила ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» про отримання вищевказаних заперечень, а також зазначила, що заперечення до акту перевірки залишено без задоволення.

Львівська митниця 29.10.2024 прийняла податкове повідомлення-рішення № UA88, яким ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» визначене грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 214 289,13 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням у сумі 171431,28 грн та за штрафними санкціями у сумі 42857,85 грн.

Львівська митниця 29.10.2024 прийняла податкове повідомлення-рішення № UA87, яким ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» визначене грошове зобов`язання за платежем мито на товари, що вводяться на територію України у розмірі 857156,36 грн.

Позивач, не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, та вважаючи їх протиправними та такими, що суперечать поданим ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» документам та нормам чинного законодавства, звернулось до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в акті перевірки відсутні будь-яке посилання на документи, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Республіки Польщі до експортера за наданням належних документів на підтвердження статусу походження товару, чи відповіді експортера. Тобто, відсутня інформація про звернення уповноваженого органу до експортера, а тому податкові повідомлення-рішення відповідача № UA87, № UA88 від 29.10.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України № 1678-VII від 16.09.2014 ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, від 27.06.2014 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту другого статті 26 розділу IV вказаної Угоди термін «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі І до цієї Угоди «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва».

Згідно з пункту першого статті 16 цього Протоколу товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію Угоди за умови подання одного з таких документів:

- сертифікату перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у додатку III до Протоколу, або

- у випадках, вказаних у статті 22 (1) Протоколу, - декларації інвойс, наданої експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Відповідно до статті 22 вказаного Протоколу декларація інвойс може бути складена експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.

Згідно з частиною третьою статті 2 зазначеного Протоколу експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього протоколу.

Відповідно до статті 33 цього Протоколу митні органи країни імпорту мають право здійснювати подальші перевірки підтвердження походження товару у довільному порядку або тоді, коли мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статус і походження відповідних товарів або виконання інших вимог даного Протоколу.

Положеннями статті 34 вказаного протоколу передбачено, що у всіх випадках вирішення спорів між імпортером і митними органами країни імпорту має бути здійснено відповідно до законодавства цієї країни.

Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 43 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частиною восьмою статті 43 МК України передбачено, що у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

При цьому, частиною дев`ятою статті 43 МК України встановлено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Пунктом 1 частини третьої статті 44 МК України передбачено, що у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Відповідно до частини другою статті 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Частиною п`ятою статті 280 МК України визначено, що ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з, держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Окрім цього, частиною першою статті 45 МК України визначено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Аналізуючи наведені вище норми права, суд апеляційної інстанції зауважує, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що преференційне походження товарів та застосування режиму вільної торгівлі під час митного оформлення товарів за митними деклараціями, зазначеними в акті перевірки, підтверджується первинними документами, зокрема митними деклараціями митними деклараціями від 22.08.2021 №UA205050/2021/053827, від 27.08.2021 №UA205050/2021/054874, від 11.09.2021 №UA205050/2021/058840, від 06.10.2021 №UA205050/2021/065580, від 29.10.2021 №UA205050/2021/071717, від 07.11.2021 №UA205050/2021/073668, від 09.11.2021 №UA205050/2021/074258, від 16.11.2021 №UA205050/2021/075781, від 29.11.2021 №UA205050/2021/078958, від 07.12.2021 №UA205050/2021/080907, від 12.12.2021 №UA205050/2021/082203, від 13.12.2021 №UA205050/2021/082252, від 21.12.2021 №UA205050/2021/084176, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085534, від 28.12.2021 №UA205050/2021/085541, від 18.01.2022 №UA205050/2022/006232, від 23.01.2022 №UA205050/2022/007276 та поданими разом з ними сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR 1 (Movement certificate EUR), пакувальні листи, рахунки-фактури, автотранспортні накладні, CARNET TIR, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу. У інвойсах зазначено, що країною походження є Європейський союз (Country of origion: EU), а в пакувальних листах зазначено заводи-виробники товару, в тому числі і торгівельні марки, а саме: BP Europe SE ExxonMobil Shell deutschland oil gmbh FUCHS PETROLUB SE Volkswagen Group Daimler AG Total Lubrifiants ZF Friedrichshafen AG, а також сертифікатами перевезення товару EUR.1, у якому в графі «Країна походження» зазначено Європейський союз.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у разі митного оформлення товару, який ввозиться з країн Європейського Союзу, платники мита та податків мають право скористатися тарифними преференціями, передбаченими Угодою про асоціацію між Україною та ЄС. Застосуванню таких пільг передує дотримання декларантом умов, визначених Угодою та Протоколом І до неї. Як загальне правило, декларант має подати сертифікат перевезення товару EUR.1, за винятком випадків, коли може бути подана декларація інвойс.

З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що товар, який був ввезений позивачем в Україну за відповідними митними деклараціями, є таким, що походить з Європейського Союзу та відповідає правилам походження, які регулюють преференційну торгівлю з Україною. Звідси висновується, що позивач виконав усі митні і податкові зобов`язання під час здійснення митної процедури.

Щодо покликання апелянта на те, що підставою для донарахування митних платежів стала інформація, отримана від уповноважених органів Республіки Польща, відповідно до якої експортер не надав достатніх доказів для підтвердження преференційного походження товару, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначена інформація не може бути єдиним та беззаперечним доказом порушення позивачем митних правил. Оскільки до митного оформлення ТОВ «Імпорт Ойл Трейд» надало всі документи, передбачені чинним законодавством, які були видані експортером і підтверджують право позивача на застосування преференційного режиму.

Підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань, під час ввезення товарів на митну територію України, може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, походження ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.10.2023 у справі № 380/2869/22.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що в акті перевірки не наведено доказів того, що сертифікати EUR.1 скасовані чи визнані недійсними, не здобуті вони і судом. Натомість, у відповіді уповноваженого органу Республіки Польща зазначено, що дані сертифікати є справжніми, а отже є чинними та єдиними документами, що підтверджують походження товарів з країн Європейського Союзу та надають пільги зі сплати митних платежів.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що на момент митного оформлення позивач подав інвойси із декларацією про походження товару, що відповідає Додатку IV до Доповнення I Конвенції та підтверджує походження товару з Європейського Союзу та є достатньою підставою для застосування преференційного режиму.

Статтею 45 МК України визначено підстави та порядок перевірки документів, що підтверджують країну походження товару.

Відповідно до частини першої статті 45 МК України, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Крім того, за положеннями статті 33 «Перевірка підтверджень походження» Розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу 1 подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу (пункт 1).

З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2).

Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3).

Якщо митні органи країни імпорту вирішують призупинити надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки, вони повинні запропонувати імпортерові позбавитися товару з уживанням будь-яких запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними (пункт 4).

У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено (що не заперечується та не спростовується відповідачем), що під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів «Олива» та «Антифриз» у Львівської митниці не виникло сумніву щодо достовірності поданих ТОВ «Імпорт Ойл Трейд» сертифікатів про походження товарів, Львівською митницею прийнято усі подані позивачем сертифікати про походження товару EUR.1 на кожну партію для застосування преференційного режиму, жодних запитів до країн походження товару з метою перевірки цих сертифікатів не надсилалось. Зазначений товар ввезено позивачем на митну територію України в повному обсязі, митним органом зауважень до повноти та змісту наданих позивачем документів не було та рішень про відмову в митному оформленні товарів митним органом не приймалось, як і рішень про відмову в застосуванні позивачем режиму вільної торгівлі.

З урахуванням вказаного нормативного регулювання спірних правовідносин, встановлених у справі, що розглядається обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки подані декларантом відповідачу документи надавали підстави для застосування преференційної ставки ввізного мита на товар, який ввозив ТзОВ «Імпорт Ойл Трейд» на митну територію України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Львівської митниці № UA87, № UA88 від 29.10.2024.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.

Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Таким чином, апеляційна скарга Львівської митниці не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, а тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат в суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 380/23034/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська