Справа № 160/15382/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 вересня 2025 року Справа №160/15382/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі № 160/15382/20 за позовом ОСОБА_1 (представник: 69005, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

04 липня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою, у якій просить:

- встановити судовий контроль за виконанням Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 в адміністративній справі № 160/15382/20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у десятиденний строк до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 в адміністративній справі № 160/15382/20.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що сума компенсації втрати частини доходів, нарахована на суми несвоєчасно виплаченої пенсії за період з 07.10.2009 року по 16.03.2017 року(пенсія була виплачена в червні 2025 року), нарахована лише за 2 місяці (квітень та травень 2021 року) а не за весь період затримки виплати пенсії. Докази виплати компенсації втрати частини доходів відсутні. Питання виплати суми компенсації втрати частини доходів судом не досліджено, тобто рішення суду в частині нарахування компенсації втрати частини доходів залишилось не виконане.

Рішення суду від 18.01.2021 року в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу на суми доплати пенсії за період з 07.10.2009 року по 16.03.2017 року у відповідності до Закону 2050 та Порядку 159 не виконане по теперішній час.

Ухвалою від 05 серпня 2025 року суд призначив розгляд справи на 04 вересня 2025 року о 11:50 год.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду (ст. 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд, розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі № 160/15382/20, дослідивши матеріали заяви, встановив таке.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 160/15382/20 позовну заяву ОСОБА_1 (представник: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

-зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсію з 07.10.2009 року по 16.03.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з компенсацією втрати частини доходів.

-у іншій частині позовних вимог відмовлено.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом надіслано 01 березня 2021 року виконавчі листи № 160/15382/20 представнику позивача.

Представник позивача зазначає, що рішення суду від 18.01.2021 року в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу на суми доплати пенсії за період з 07.10.2009 року по 16.03.2017 року у відповідності до Закону 2050 та Порядку 159 не виконане по теперішній час, тому останній звернувся до суду з цією заявою.

20.08.2025 року представник позивача надав заперечення на заяву про встановлення судового контролю, де вказав, що відпрацювання рішення суду в частині поновлення та виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 16.03.2017 року відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з компенсацією втрати частини доходів, потребувало визначення правильності виконання рішення суду, тому відділом перерахунків № 1 було направлено доповідну записку від 15.03.2021 року № 15420/01-16 про визначення правильності виконання рішення суду.

Службовою запискою управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 14.05.2021року № 29922/01-16 надано дозвіл та рекомендації стосовно виконання рішення суду. Відповідно нарахування проведено в травні 2021, виплата 14.06.2021.

Таким чином рішення суду відпрацьовано своєчасно та в повному обсязі, тому підстави для нарахування компенсації втрати частини грошових доходів (пенсії) відсутні, оскільки статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим законом.

З огляду на викладене вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вживає всіх дій задля виконання рішення суду.

03.09.2025 року представник позивача подав заперечення на пояснення відповідача, де зазначив, що суд не зобов`язаний розраховувати суми компенсації Позивачки на суми несвоєчасно виплаченої пенсії за період з 07.10.2009 року по 16.03.2017 рік, які були виплачені в червні 2021 року, але він зобов`язаний встановити чи зробив Відповідач розрахунок компенсації у відповідності до Закону 2050 та Порядку 159.

Рішення суду від 18.01.2021 року в частині нарахування та виплати компенсації на суми оплати пенсії за період з 07.10.2009 року по 16.03.2017 року залишається невиконаним. Відповідач не здійснив розрахунок та не виплатив позивачці пенсію з одночасним нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів за період починаючи з 07.10.2009 року по 16.03.2017 року. Виходячи з викладеного вище, на момент подання заперечення на пояснення Відповідача Рішення суду від 18.01.2021 року не виконано.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам заяви, доводам заявника, викладеним в заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

В ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства, які закріплені в ст. 2 КАС України визначається обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Згідно ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового розгляду».

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або не спроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

В контексті статті 6 цієї Конвенції, виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

19.12.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" від 21.11.2024 № 4094-IX (далі - Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відтак розгляд заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ.

За приписами частин першої, другої статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Абзацем 2 ч.1 ст.382 КАС України визначено, що адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Частиною 5 статті 382 КАС України встановлено, що за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч.6 ст.382 КАС України суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.

Згідно з частиною першою статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави зробити висновок, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Як зазначалося вище, приписами абз.2 ч.1 ст.382 КАС України (в редакції Закон №4094-ІХ, чинній станом на час звернення заявника з заявою про встановлення судового контролю, а також на час вирішення цієї заяви судом) визначено, що адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено безальтернативне встановлення судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у конкретному переліку справ, а саме: справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг саме за письмовою заявою заявника.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у справах, вказаних в абз.2 ч.1 ст.382 КАС України, є наявність відповідної письмової заяви заявника.

В інших справах, які не належать до категорій справ, вказаних в абз.2 ч.1 ст.382 КАС України, з урахуванням приписів абз1. ч.1, ч.5 ст.382 КАС України передбачено саме право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, виходячи з того, що у нормах абз1. ч.1, ч.5 ст.382 КАС України безпосередньо вказано, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою саме «може» зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, тобто такі процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до абзацу 3 статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Представник відповідача надав до суду докази перерахунку , зокрема службовою запискою управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 14.05.2021року № 29922/01-16 надано дозвіл та рекомендації стосовно виконання рішення суду. Відповідно нарахування проведено в травні 2021, виплата 14.06.2021 в розмірі 85 316,30 грн, що підтверджується наданими відповідачем доказами.

Тобто на час розгляду заяви про встановлення судового контролю рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 160/15382/20 виконано в повному обсязі.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю, відтак у задоволенні відповідної заяви позивача необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241-243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі № 160/15382/20 за позовом ОСОБА_1 (представник: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 19.09.2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук