Справа № 750/7496/25
Суддя: Косенко О. Д.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7496/25
Провадження № 2-а/750/190/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Косенка О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

У червні 2025 року представник Позивача адвокат Кайрод Тетяна Григорівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 46 від 17.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності. Також просить поновити пропущений ним строк звернення до суду.

В обґрунтування позову посилається на те, через свого представника 26 травня 2025 року шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у переміщенні Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Позивачу стало відомо, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 (далі Відповідач), розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП, за наслідком якого Позивача визнано винним у інкримінованому проступку та Постановою № 46 від 17 січня 2025 року, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 17 000, 00 (сімнадцять тисяч) грн. Оскільки Позивач не був обізнаний про складену щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушення та не сплатив і не оскаржив зазначений штраф у 15 денний термін, сума штрафу відносно Позивача подвоїлася та складає 34 000 грн.

Позивач вважає постанову необгрунтованою та незаконною, з огляду на наступне.

Позивач звернувся з проханням виписати повістку для проходження військово-лікарської комісії або направлення на військово-лікарську комісію на іншу дату та час, для того, зібрати необхідні медичні документи та пройти належне медичне обстеження, для правильного визначення ступеню придатності до військової служби, оскільки Позивач має певні проблеми зі здоров`ям. У чому йому було відмовлено, та складено протокол № 46 від 17 січня 2025 року про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що він не відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби та зазначає, що згідно абз.2-3 п.3.5 Розділу ІІІ Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Також, Позивач зазначає що наступного дня 17 січня 2025 року він почав проходити військово лікарську комісії, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій зокрема вказано що Позивач має дійсно вади зі здоров`ям, так як ступінь придатності «придатний до служби у ТЦК та СП…». Таким чином, вище вказана обставина унеможливлює його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 05.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач через канцелярію суду 24.06.2025 надав відзив на позов, у якому проти його задоволення заперечив, вказавши, що позивач не повідомив про вказані в позові ним обставини що до проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 ., що унеможливлює їх врахування при розгляді справи. Разом з тим відмовившись 16 січня 2025 року від отримання направлення без отримання якого подальше проходження медичного огляду є неможливим Позивач вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2025 року справу визначено судді Деснянського районного суду м. Чернігова Косенку О.Д., ухвалою якого від 10.09.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 46 від 17.01.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 7).

Відповідно до оскаржуваної постанови, позивач 16.01.2025 відмовився отримання направлення для проходження ВЛК для визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУАП.

З копії направлення на ВЛК 16.01.2025 № 1031 вбачається, що позивача направлено для встановлення придатності до проходження військової служби у Збройних Силах України, дата проходження ВЛК в направленні відсутня (а.с. 39).

У протоколі про адміністративне правопорушення № 46 від 16.01.2025 зазначено, що 16.01.2025 о 01 год. 15 хв. уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 виписано направлення для проходження ВЛК для визначення придатності позивача до військової служби. Однак в порушення вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії (а.с. 37).

У протоколі вказано положення ст. 63 Конституції України, з повідомленням про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 11 год. 00 хв. 17.01.2025, однак підпис особи що притягається до адміністративної відповідальності відсутній, а у графі «від пояснення та підписання протоколу відмовився у присутності свідків» міститься підпис свідка. Зокрема, відсутній підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності у графі щодо отримання другого примірника протоколу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон №3543-XII), Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (далі - Порядок №560), Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 (далі - Положення).

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У відповідності до абзаців 2 та 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.п. 1 п. 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 74 Порядку, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому, особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Безпідставна відмова (ухилення) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дії особи щодо ухилення (відмови) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та кваліфіковані відповідачем правильно. Таке порушення вчинене Позивачем в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 3 вказаної статті визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідач навів обгрунтовані заперечення проти позову, що підтверджені відповідними доказами. З огляду на встановлені обставини, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженою особою відповідача в межах наданих йому законом повноважень.

Стосовно обставин спонукання Позивача щодо проходження ВЛК у день видачі направлення без наявності необхідних медичних документів, суд зауважує наступне.

Згідно з абз. 3 п.3.4 розділу 3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації. З цього слідує, що у лікарів ВЛК є доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного. У разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК Позивач мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку.

Крім того, у наданій до суду копії направлення на ВЛК від 16.01.2025 відсутня вказівка на конкретну дату та час проходження позивачем ВЛК. З цього суд доходить висновку, що позивач мав можливість пройти медичний огляд у строк, визначений Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402.

При цьому, відмова від проходження ВЛК не завжди може мати характер прямо сформульованої лексично відмови, а може мати фактичний характер, що виплаває із дій або бездіяльності особи. На час складення протоколу про адміністративне правопорушення у працівників ТЦК були підстави сприймати пояснення Позивача щодо необхідності зібрання медичних документів, як відмову від проходження ВЛК.

Разом із тим, суд враховує, що Позивач 17.01.2025 пройшов медичну комісію, що свідчить про відсутність у нього умислу на ухилення від проходження медичного огляду та підтверджує обґрунтованість його відмови від проходження огляду без надання медичних документів у той же день.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічний принцип має дія процесуальної норми права.

Зокрема, у ст. 3 КАС передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи; закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Системний аналіз норм КУпАП, теорії та практики правозастосування також дає підстави для висновку, що провадження в справах про адміністративні правопорушення складається з чотирьох стадій: 1) порушення справи про адміністративне правопорушення; 2) розгляд справи про адміністративне правопорушення і винесення по справі постанови; 3) оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та 4) виконання постанови.

Таким чином, розгляд судом скарги на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є стадією провадження у справі про адміністративне правопорушення, тобто указане провадження розпочато, але на час розгляду справи в суді не закінчено.

Законом України 13 березня 2025 року № 4316-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення механізмів притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» внесено зміни до ст. 247 КУпАП, зокрема статтю доповнено п.10, згідно з яким проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення. Провадження у такій справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Указана вище норма законодавства набрала законної сили з 17.04.2025.

Оскільки процесуальна дія - розгляд скарги на постанову № 46 від 17.01.2025, здійснюється судом після набрання чинності новою редакцією ст. 247 КУпАП, ця норма застосовується до спірних правовідносин.

Отже, за результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність скасування оспорюваної постанови та закриття провадження у справі на підставі п. 10 ст. 247 КУпАП.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, на підтвердження яких суду надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом п. 8 указаної статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд приймає до уваги, що виникненню спору сприяли неправильні дії позивача щодо не виконання передбаченого законодавством України про мобілізацію обов`язку отримання направлення на проходження ВЛК в умовах перебування України у стані війни, а тому сплачений та заявлений до стягнення з відповідача судовий збір повністю покладає на сторону позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-247, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 46 від 17 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 2101 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Олег КОСЕНКО