Справа № 369/8354/25
Суддя: Фінагеєва І. О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8354/25
Провадження № 2-а/369/187/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову у відкритті провадження)

19.05.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Горбачова Романа Євгеновича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вимоги позову обґрунтовував тим, що 02 травня 2025 року головним спеціалістом-інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Горбачовим Романом Євгеновичем) винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП України. У постанові Відповідач стверджує, що позивачем порушено п. 5.43, 7.14 ПДР. Постанова винесена за неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. Хоча, як зазначає позивач, в офіційному додатку «Київ цифровий» він розпочав паркування 02 травня 2025 року в 08:20 год. і в 02 травня 2025 року близько 14:00 год. закінчив паркування. Крім того, позивач зазначив, що паркується безкоштовно, оскільки має посвідчення УБД. Згідно інструкції в застосунку «Київ цифровий», після того як позивач починає паркування його автівка повинна з`явитися в системі вказаного паркувального майданчика та інспектор може впевнитися, що паркування легальне. З вищезазначених причин, Скаб В.М. вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Горбачовим Романом Євгеновичем) винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП України.

Водночас, як вбачається з доданих до матеріалів позовної заяви додатків позивач копії оскаржуваної постанови не додає, натомість додає копію повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії 2КІ №, зі змісту якого вбачається, що оскаржувану постанову не винесено, а лише буде винесено та надіслано за місцем реєстрації власника (належного користувача) транспортного засобу.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами 2 - 4 ст. 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків та не створює для нього права на захист. Повідомлення не є актом індивідуальної дії, оскільки не містить і не повинне містити інформації про особу, якої воно стосується. Таким чином, актом є постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка в даному випадку не є предметом оскарження.

Відповідно до п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Як вбачається з оскаржуваного позивачем акта, такий не може бути застосований до позивача, оскільки не містить щодо нього будь-якої інформації.

До того ж відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню є саме постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, а не повідомлення.

Із системного аналізу положень ст. 14-2, 279-1 КУпАП, обов`язково підлягає встановленню конкретна особа, яка має нести відповідальність за вчинене правопорушення, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) і стосовно саме такої конкретної особи виноситься постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 287-288 КУпАП оскаржено може бути виключно постанову по справі про адміністративне правопорушення, а не повідомлення.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не несе жодних прав та обов`язків для конкретної особи, а лише інформує про факт вчинення адміністративного правопорушення та пропонує добровільно сплатити 50 відсотків розміру штрафу за нього. Саме постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальної особи є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке створює права та обов`язки для конкретної особи, і можливість оскарження цієї постанови прямо передбачена у главі 24 КУпАП.

Враховуючи те, що позивачем оскаржено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а постанова про накладення адміністративного стягнення при матеріалах справи відсутня, така позовна заява не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки заявлений позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, так як відсутній об`єкт оскарження - постанова серії 2КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 170, 248, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі за позовною заявою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА