Справа № 380/16539/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 рокусправа № 380/16539/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 18.06.2025 року №99 про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати зарахувати час перебування на інвалідності по професійному захворюванні з 24.10.2017 року по 23.07.2018 року (період роботи водієм автотранспортних засобів в Державному підприємстві «Шахта «Зарічна») та з 22.03.2022 року по 05.07.2024 року (період проходження військової службу в особливий період) до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати перевести з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення про переведення, тобто з 12.06.2025 року.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що органом Пенсійного фонду протиправно не зараховано йому до страхового і пільгового стажу спірний період роботи (з 24.10.2017 по 23.07.2018 та з 22.03.2022 по 05.07.2024), оскільки в даний період він працював і отримував заробітну плату (дохід) виконуючи роботу із шкідливими умовами, з урахуванням того, що перебував на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, а відтак вважає, що зазначені періоди підлягають зарахуванню до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає в тому числі, що в період перебування позивача на інвалідності в реєстрі застрахованих осіб містяться відомості про нараховані суми заробітку (доходу) за періоди з 24.10.2017 по 23.07.2018 та з 22.03.2022 по 05.07.2024, а тому для зарахування вищезазначених періодів до стажу роботи із шкідливими умовами, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах як періоди перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, то такі підстави відсутні.

Ухвалою суду від 18.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

В матеріалах справи наявна трудова книжка серії НОМЕР_1 від 06.07.1999 року, з якої видно, що позивач, в тому числі, з 24.10.2017 року по 23.07.2018 року працював водієм автотранспортних засобів в Державному підприємстві «Шахта «Зарічна».

Також, згідно Довідки від 14.03.2025 №08/584 убачається, що позивач дійсно в період з 22.03.2022 по 04.09.2022, з 11.09.2022 по 04.01.2023, з 16.01.2023 по 20.04.2023, з 22.01.2023 по 18.04.2023, з 21.04.2023 по 08.08.2023, з 28.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 26.10.2023, з 15.11.2023 по 31.12.2023 та з 20.01.2024 по 09.04.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З матеріалів справи, зокрема, із спірного рішення видно, що орган Пенсійного фонду України розглянув заяву позивача від 12.06.2025 за №3270 щодо перерахунку пенсії «перехід на інший вид пенсії».

В рішенні, зокрема серед іншого, зазначено, що станом на 12.06.2025, стаж роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку визначено, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних роботах за наявності не менше 25 років на зазначених роботах з урахуванням періоду перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, становить 22 роки 08 місяців 28 днів, з них: 08 років, 00 місяців, 27 днів стаж на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку за наявності 25 років стажу на зазначених роботах; 03 роки, 08 місяців, 26 днів стаж на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку за наявності 20 років стажу на зазначених роботах; 02 місяці, 22 дні навчання за фахом; 10 років, 08 місяців, 13 днів період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням. Отже, право на проведення перерахунку згідно до заяви від 12.06.2025 ОСОБА_1 відсутнє.

Будь-яких інших підстав для відмови щодо проведення перерахунку пенсії позивача у тексті оскарженого рішення пенсійний орган не виклав.

При цьому, відповідачем в оскаржуваному рішенні жодним чином не заперечувалось, щодо пільгового стажу позивача який складає 22 роки, 08 місяців, 28 днів.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення органу Пенсійного фонду України №99 від 18.06.2025 року про відмову в переведенні перерахунку пенсії.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У відповідності до ч.3 ст. 114 Закону №1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України (далі КЗпПУ), положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону №1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Частиною 5 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону №1788-ХІІ.

Судом встановлено, що позивач з 15.09.2011 року перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання відповідно до частини 1 статті 33 Закону №1058-ІV (лист від 15.07.2025 №14088-14604/П-52/8-1300/25).

Крім того, суд зазначає, що встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності внаслідок професійного захворювання підтверджується Довідками МСЕК, які наявні в матеріалами справи.

При цьому, як убачається з листа органу Пенсійного фонду від 15.07.2025 №14088-14604/П-52/8-1300/25 у якому зазначено пільговий стаж позивача, який становить 22 роки, 08 місяців, 28 днів як і у спірному рішенні, то позивачу не було зараховано до пільгового стажу періоди роботи 24.10.2017 року по 23.07.2018 року (водій автотранспортних засобів в Державному підприємстві «Шахта «Зарічна»), проте такий стаж підтверджується трудовою книжкою, яка є основними документами у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ та ст.48 КЗпПУ.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки позивач у спірний період перебував на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, з врахуванням вищезазначених правових норм, то зазначені періоди підлягають зарахуванню до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону №1788-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №185/8991/16-а.

Щодо незарахування позивачу проходження військової служби в особливий період з 22.03.2022 по 05.07.2024 до його пільгового стажу, то суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232).

У розумінні ч. 1 ст. 2 Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону №2232 передбачено, що військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011ХІІ (далі - Закон №2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 12 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону №2011 передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, час проходження військової служби в особливий період зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 , позивач проходив військову службу.

Крім того, як вже вище зазначено згідно довідки від 14.03.2025 №08/584 видно, що позивач дійсно в період з 22.03.2022 по 04.09.2022, з 11.09.2022 по 04.01.2023, з 16.01.2023 по 20.04.2023, з 22.01.2023 по 18.04.2023, з 21.04.2023 по 08.08.2023, з 28.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 26.10.2023, з 15.11.2023 по 31.12.2023 та з 20.01.2024 по 09.04.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відтак, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного страхового (пільгового) стажу за час перебування його на військовій службі, зазначеної у військовому квитку та вищезазначеної довідки, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у перерахунку пенсії на пільгових умовах.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Такий критерій правомірності відповідачами дотриманий не був.

Вищенаведене вказує на те, що відповідачем при прийнятті спірного рішення не було дотримано п.1 і п.3 ч.2 ст.2 КАС України, критеріїв правомірності.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту судом враховано таке.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма вказує на те, що завданням адміністративних судів є вирішення спору.

Оскільки оскаржене рішення є необґрунтованим, в тому числі в частині зарахування часу перебування позивача на інвалідності по професійному захворюванні та періоду проходження військової служби в особливий період до пільгового стажу, який не був зарахований згідно записів трудової книжки, військового квитка та довідки, а також вимога щодо переведення останнього з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення про переведення, тобто з 12.06.2025 року, як просить позивач, то суд вважає, що спір між сторонами у цій частині ще не виник, а тому такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо переведення з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення про переведення, тобто з 12.06.2025 року, із зарахуванням часу перебування останнього на інвалідності по професійному захворюванні з 24.10.2017 року по 23.07.2018 року (період роботи водієм автотранспортних засобів в Державному підприємстві «Шахта «Зарічна») та з 22.03.2022 року по 05.07.2024 року (період проходження військової служби в особливий період) до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, то такі не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №99 від 18.06.2025 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні перерахунку пенсії.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) щодо переведення його з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення про переведення, тобто з 12.06.2025 року, із зарахуванням часу перебування на інвалідності по професійному захворюванні з 24.10.2017 року по 23.07.2018 року (період роботи водієм автотранспортних засобів в Державному підприємстві «Шахта «Зарічна») та з 22.03.2022 року по 05.07.2024 року (період проходження військової служби в особливий період) до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до пункту 1 частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович