Справа № 280/6714/25
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

19 вересня 2025 року Справа № 280/6714/25 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянув в порядку письмового клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до - Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

до - Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Військової частини НОМЕР_3 (далі по тексту відповідач 1) до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших додаткових виплат за період з 29.01.2020 по 17.03.2023 із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину грошового забезпечення та інших додаткових виплат за період з 29.01.2020 по 17.03.2023, які мали розраховуватися із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших додаткових виплат за період з 20.03.2023 по 19.05.2023 із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоотриману частину грошового забезпечення та інших додаткових виплат в розмірі 45 579,15 грн за період з 20.03.2023 по 19.03.2025, які мали розраховуватися із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- постановити ухвалу про зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- ухвалити додаткове рішення про стягнення з Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсації судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

25.08.2025 представником Військової частини НОМЕР_1 до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як встановлено частиною першою статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, перевірка дотримання особою, яка звертається до суду, вимог статей 160, 161 КАС України здійснюється судом на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3).

Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів визначені статтею 233 КЗпП України.

Згідно з частиною 1 статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Таким документом може бути грошовий атестат чи інший письмовий документ, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

Проте позивач не долучає грошовий атестат до матеріалів справи та не указує дату коли він з ним ознайомився, що у свою чергу перешкоджає суду встановити дотримання позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, з урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", розпочав свій перебіг з 01 липня 2023 року та закінчив такий перебіг - 30 вересня 2023 року.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23.

В зазначеній постанові Верховний Суд, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України, в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов таких висновків: Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин). З урахуванням пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року (підпункт 65.1 - 65.2 пункту 65 постанови).

Враховуючи правову позицію, сформовану Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, суд дійшов висновку, що позов в частині позовних вимог за період до 18 липня 2022 року включно не пропущено.

Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

Враховуючи вказане, суд визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/6714/25.

Відповідачем при зверненні до суду із клопотанням не надано письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, від дати одержання позивачем якої слід обраховувати тримісячний строк звернення до суду із даним позовом.

З урахуванням наведеного та враховуючи те, що відповідач, звертаючись з цим клопотанням не надав документального підтвердження ознайомлення позивача з порядком нарахування у спірному періоді грошового забезпечення (як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо), то відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

З огляду на викладене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись, ст. 240, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 280/6714/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сацький Р.В.