Справа № 600/3684/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3684/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" до Чернівецької митниці, про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Чернівецької митниці (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000142/2 від 19.05.2025 щодо МД № 25UA44U3 від 19.05.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000486 від 19.05.2025 р. щодо МД № 25UA44U3 від 19.05.2025р.;

- визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA408000/2025/000143/2 від 19.05.2025р. щодо МД № 25UA47U0 від 19.05.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000487 від 19.05.2025 р. щодо МД № 25UA47U0 від 19.05.2025р.;

- визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA408000/2025/000186/2 від 16.06.2025р. щодо МД № 25UA71U7 від 16.06.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000629 від 16.06.2025 р. щодо МД № 25UA71U7 від 16.06.2025р.;

- здійснити розподіл судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до вимог Митного кодексу України при поданні електронних митних декларацій ним надані всі необхідні документи та достатні відомості, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів. Відтак, на думку останнього протиправно прийнято спірні рішення, з огляду на наступне.

Звертав увагу суду на те, що ним одночасно із митною декларацією надано відповідачеві ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Вказані документи в повній мірі дозволяють встановити відповідність обраного методу визначення митної вартості товару.

На думку позивача єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Водночас, також наголосив на тому, що з наданих відповідачеві документів, вбачається, що жодних розбіжностей щодо митної вартості не містилось.

Відтак позивач вважає, що висновки, зроблені відповідачем, є необ`єктивні, безпідставні та упереджені, а спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправні.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову, посилаючись на вимоги Митного кодексу України зазначив, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення, шляхом перевірки числових значень.

Зверталась увага суду на те, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а додатково подані документи не спростовують такі розбіжності та невідповідності.

Відповідач також зазначив про те, що метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовано, адже заявлена митна вартість митним органом не визнана. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано, у зв`язку з відсутністю інформації у митного органу щодо операцій імпорту в Україні ідентичних товарів. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо оформлення подібних (аналогічних) товарів. Метод визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів.

В зв`язку з наведеним, відповідачем обрано метод визначення митної вартості резервний. Надавши пояснення щодо обставин спірних відносин, відповідачем вказано про законність та обґрунтованість прийнятого митним органом та оскаржуваного позивачем рішення.

За наведених обставин, відповідач вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання, про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

1. 01 березня 2025 року між Twantex Company Limited (Продавець, юридична адреса: Тайвань, Новий Тайбей, район Чжунхе, вул. Jhongjheng 716, 9F-1, податковий номер: 23575484, представник: Генрі Й.Дж. Ю) та ТОВ "Весільний світ" (Покупець, юридична адреса: Україна, Чернівецька обл., с. Волока, вул. Александрі В., 82А, (надалі - Позивач), укладено Контракт №3 (далі - Контракт).

2. Відповідно до умов Контракту:

Продавець продає, а Покупець купує товар на умовах CIF (Інкотермс 2020), (надалі іменований "Товар") відповідно до кількості, асортименту і цін, вказаних в комерційних рахунках-фактурах (інвойсах), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

2.1. Продавець погоджується продати Покупцеві, а Покупець погоджується купувати у Продавця товар. Асортимент, ціна і кількість і інші умови вказуються в Рахунку (інвойсі) Продавця, який необхідно прийняти і належним чином підписати обома сторонами.

2.2. Всі витрати по митному оформленні Товарів в Україні (сплата мита, податків та інших зборів, а також витрат на виконання митних формальностей, що підлягають оплаті при імпорті Товару) несе Покупець.

2.3. Покупець оплачує вартість товару Продавцю в установленому далі порядку:

2.3.1. Оплата здійснюються Покупцем після отримання товару, зазначеного в рахунках (інвойсах) Продавця.

3.1. Доставка товарів здійснюється CIF (Cost, Insurance and Freight) (Інкотермс 2020) вартість, страхування та фрахт. Продавець зобов`язаний оплатити доставку (фрахт) у порт призначення та застрахувати товар на користь покупця від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення. Потрібно тільки мінімальне покриття ризиків покупця, якщо інше не передбачено договором.

3.3. Продавець зобов`язується поставити разом з Товаром повний комплект технічної документації українською мовою, необхідної для експлуатації та технічного обслуговування Товару.

3.4. Комплект нижченаведених документів поставляється разом з товаром:

3.4.1. - рахунок-фактура (інвойс) із зазначенням країни походження товару, ваги нетто і брутто 3 прим.;

3.4.2. пакувальний лист (вказується зміст вантажу, вага нетто і брутто, кількість упакованих місць та їх розміри) 3 прим; 3.4.3. транспортні накладні (CMR) - 3 прим.

4.1.Товар вважається зданим Продавцем і прийнятим Покупцем: 4.1.1. за кількістю відповідно до кількості місць і масі, зазначених у транспортному документі пункту відправлення, і згідно з даними, зазначеними в специфікації і товаросупровідних документах; 4.1.2. за якістю за зовнішніми ознаками, а також відповідно до законодавства України.

4.3. Покупець зобов`язується здійснити оформлення митних процедур і вивантаження Товарів.

3. На виконання умов контракту Позивач здійснив замовлення товару, а Twantex Company Limited виставило наступний інвойс; №250219 від 19.02.2025 року - на суму 50 257,17 дол. США.

4. Відповідно, за товаром який визначений в інвойсі №250219 від 19.02.2025 року - на суму 50 257,17 дол. США, позивачем подано до митниці 3 (три) митні декларації: №25UA44U3 від 19.05.2025р., №25UA71U7 від 16.06.2025р., №25UA47U0 від 19.05.2025р.

5. На запит митниці додавались додатково документи:

До митної декларації № 25UA44U3 від 19.05.2025р.: пакувальний лист (Packing list) від19.02.2025; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 19.02.2025; Коносамент (Bill of lading) від 25.02.2025; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 16.05.2025; декларація про походження товару (Declaration of origin) від 19.02.2025; статус особи, яка подає митну декларацію; рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД KT-UA-2024 від 27.02.2025; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД KT-UA-2025 від 27.02.2025; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД KT-UA-2024 від 10.09.2024; рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД KT-UA-2024 від 25.10.2024; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД KT-UA-2024 від 12.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 19.05.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 01.03.2025; договір про надання послуг митного брокера від 25.09.2024; договір (контракт) про перевезення 25/09-2023 від 25.09.2023; інші некласифіковані документи Інформаційний лист 26.02.2025; копія митної декларації країни відправлення AT/B E/14/194/G0344 від 19.02.2025; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA44U3 від 19.05.2025.

6. За результатами розгляду поданих документі митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA408000/2025/000142/2 від 19.05.2025 р. на підставі якого прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000486 від 19.05.2025 р., якою повідомлено про відмову у митному оформлені.

Зі змісту наведеного встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ, документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:

- в п.2.1 контракту від 01.03.2025 №3 зазначено, що рахунок (інвойс) повинен бути підписаний обома сторонами. При цьому в інвойсі від 19.02.2025 №250219 дані відомості відсутні, що є невиконанням п.2.1 контракту;

- товар постачається на умовах «CIF».

Згідно ІНКОТЕРМС ціна CIF (CIF price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту і вартості страхування товару на користь покупця.

Крім того, в п.3.1 контракту від 01.03.2025 №3 зазначено, що Продавець зобов`язаний застрахувати товар. Документів щодо страхування не надано. Також, в п.5.1 даного контракту йдеться про наявність пакування і маркування, відомості щодо включення вартості цих складових до ціни товару відсутні. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених витрат на умовах CIF до ціни товарів, яка є основною складовою митної вартості; - для підтвердження транспортних витрат надано рахунок на оплату від 19.05.2025 № 1036 та довідку від 19.05.2025 №01.

Також в гр.44 МД за кодом «4301» з літерою «d» зазначено реквізити договору на перевезення від 25.09.2023 № 25/09-2023, тобто договір не подано митному органу, а в наявності у декларанта. В рахунку на оплату від 19.05.2025 №1036 зазначено: «УВАГА!!! Даний рахунок дійсний протягом 1-го (одного) банківського дня!», документів щодо оплати по даному рахунку не надано. Інших документів щодо транспортних витрат також не надано.

Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат; - в рахунку на оплату від 19.05.2025 № 1036 та довідці від 19.05.2025 №01 заявлено тільки міжнародні транспортні послуги за маршрутом м. Константа (Румунія) - п/п «Порубне» (Україна) - 47000,00 грн. Відповідно до розрахунку до МД заявлена вартість транспортування 45584,78 грн. Відсутнє документальне підтвердження доданих транспортних витрат.

- в довідці від 19.05.2025 №01 заявлено, що навантажувально-розвантажувальні роботи включено у вартість перевезення. В рахунку на оплату від 19.05.2025 №1036 дані відомості відсутні. Довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, та не міститься в переліку документів для підтвердження транспортних витрат згідно з наказом МФУ від 24.05.2012 №599. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення зазначених витрат до митної вартості.

Згідно ч.2, 3 ст. 53 МКУ та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МКУ, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (для підтвердження вартості та умов оплати за товари);

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів;

- транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження умов перевезення та числових значень транспортних витрат, які є складовими митної вартості товарів);

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари);

- виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження числових значень щодо вартості товарів та умов поставки);

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товарів та ціни).

Також, відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларантом надано лист від 19.05.2025 б/н про те, що крім поданих документів разом з митною декларацією інших додаткових документів надати немає змоги.

Враховуючи, що додаткові документи не надано, а подані не спростовують вищезазначені розбіжності та невідповідності, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ заявлена митна вартість товару не може бути визнана митним органом.

В рамках проведення процедури консультації (ч.5 ст.55 МКУ) направляємо Вам електронне повідомлення про перешкоди для застосування обраного Вами методу визначення митної вартості та умови здійснення митного оформлення із його застосуванням. В рамках проведення процедури консультації (ч.5 ст.55 МКУ) шляхом направлення електронного повідомлення «Вас повідомлено про перешкоди для застосування обраного Вами методу визначення митної вартості та умови здійснення митного оформлення із його застосуванням».

Враховуючи й подальшу наявність вищевказаних невідповідностей, згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МКУ митним органом буде здійснено коригування митної вартості товару. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний (ст.64 МКУ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість: - по товару №1: №UA100340/2025/312264 від 18.04.2025 «Тканини з синтетичних комплексних текстурованих ниток поліефіру 100%. Пофарбована, полотняного переплетення. Без покриття та просочення, ширина150см+/-1см., щільністю 150 г/м2. :арт. MINI MATT 100% PE - 22772,0 м.п.». Рівень митної вартості 5,53 USD/кг (0,9794 USD/m2). Розрахунок: 0,9794 USD/m2 * 41071,18 м2 = 40225,1136 USD; - по товару №2: МД №UA400070/2025/002489 від 08.05.2025 «тканина "Габардин Mini Matt 240 White 100%", являє собою вибілену тканину полотняного переплетення, виготовлену з синтетичних комплексних текстурованих ниток (поліефір 100%), без покриття та без просочення, яке можна виявити неозброєним оком». Рівень митної вартості 5,53 USD/кг (0,4562 USD^2). Розрахунок: 0,4562 * 175854,6100 = 80224,8730 USD;

Поставка товарів з однаковими кодами згідно з УКТЗЕД здійснюється в наближений час.

7. До митної декларації № 25UA71U7 від 16.06.2025р. та на запит митниці позивачем подані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 19.02.2025; р; рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) від 19.02.2025; коносамент (Bill oflading) від25.02.2025; автотранспортна накладна (Road consiunmentnote) б/н від 16.05.2025; сертифікат про походження товару (Certificate oforigin) ED25HA01016-2 від 08.03.2025; декларація про походження товару (Declaration oforigin); статус особи, яка подає митну декларацію; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи -0096 від 28.05.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 19.05.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, від 01.03.2025; договір про надання послуг митного брокера від 25.09.2024; договір (контракт) про перевезення 25/09-2023 від 25.09.2023; Інші некласифіковані документи - інформаційний лист, акт про взяття проб (зразків) товарів б/н від20.02.2025, копія митної декларації країни відправлення AT/B E/14/194/G0344 від19.02.2025, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA71U7.

8. За результатами розгляду поданих документів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA408000/2025/000186/2 від 16.06.2025 р. на підставі якого прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/000629 від 16.06.2025 р, якою повідомлено про відмову у митному оформлені.

Зазначене рішення аналогічне за змістом попередньому.

9. На запит митниці до якої додані наступні документи:

До митної декларації № 25UA47U0 від 19.05.2025р.: пакувальний лист (Packing list) від 19.02.2025; рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) від 19.02.2025; Коносамент (Bill oflading) від 25.02.2025; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 16.05.2025; Декларація про походження товару (Declaration of origin) від 19.02.2025; Статус особи, яка подає митну декларацію; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуг від 19.05.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 01.03.2025; Договір про надання послуг митного брокера від 25.09.2024; Договір (контракт) про перевезення 25/09-2023 від 25.09.2023; Інші некласифіковані документи: Інформаційний лист; Документ сформований в системі від 26.02.2025; Копія митної декларації країни відправлення AT/B E/14/194/G0344 від 19.02.2025; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA47U0 від 19.05.2025.

10. За результатами розгляду поданих позивачем документів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000143/2 від 19.05.2025 р. на підставі якого прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000487 від 19.05.2025 р., якою повідомлено про відмову у митному оформлені.

Зазначене рішення аналогічне за змістом попередньому.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі МК України).

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 та 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом статті 55 МК України Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

2. Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

3. Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, від 02 червня 2015 року у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16, від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16.

Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

4. З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідач дійшов висновку про те, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- в п.2.1 контракту від 01.03.2025 №3 зазначено, що рахунок (інвойс) повинен бути підписаний обома сторонами. При цьому в інвойсі від 19.02.2025 №250219 дані відомості відсутні, що є невиконанням п.2.1 контракту;

- товар постачається на умовах «CIF».

Згідно ІНКОТЕРМС ціна CIF (CIF price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту і вартості страхування товару на користь покупця.

Крім того, в п.3.1 контракту від 01.03.2025 №3 зазначено, що Продавець зобов`язаний застрахувати товар. Документів щодо страхування не надано. Також, в п.5.1 даного контракту йдеться про наявність пакування і маркування, відомості щодо включення вартості цих складових до ціни товару відсутні. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених витрат на умовах CIF до ціни товарів, яка є основною складовою митної вартості; - для підтвердження транспортних витрат надано рахунок на оплату від 19.05.2025 № 1036 та довідку від 19.05.2025 №01.

Також в гр.44 МД за кодом «4301» з літерою «d» зазначено реквізити договору на перевезення від 25.09.2023 № 25/09-2023, тобто договір не подано митному органу, а в наявності у декларанта. В рахунку на оплату від 19.05.2025 №1036 зазначено: «УВАГА!!! Даний рахунок дійсний протягом 1-го (одного) банківського дня!», документів щодо оплати по даному рахунку не надано. Інших документів щодо транспортних витрат також не надано.

Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат; - в рахунку на оплату від 19.05.2025 № 1036 та довідці від 19.05.2025 №01 заявлено тільки міжнародні транспортні послуги за маршрутом м. Константа (Румунія) - п/п «Порубне» (Україна) - 47000,00 грн. Відповідно до розрахунку до МД заявлена вартість транспортування 45584,78 грн. Відсутнє документальне підтвердження доданих транспортних витрат.

- в довідці від 19.05.2025 №01 заявлено, що навантажувально-розвантажувальні роботи включено у вартість перевезення. В рахунку на оплату від 19.05.2025 №1036 дані відомості відсутні. Довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, та не міститься в переліку документів для підтвердження транспортних витрат згідно з наказом МФУ від 24.05.2012 №599. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення зазначених витрат до митної вартості.

Згідно ч.2, 3 ст. 53 МКУ та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МКУ, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (для підтвердження вартості та умов оплати за товари);

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів;

- транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження умов перевезення та числових значень транспортних витрат, які є складовими митної вартості товарів);

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари);

- виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження числових значень щодо вартості товарів та умов поставки);

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товарів та ціни).

Також, відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларантом надано лист від 19.05.2025 б/н про те, що крім поданих документів разом з митною декларацією інших додаткових документів надати немає змоги.

Враховуючи, що додаткові документи не надано, а подані не спростовують вищезазначені розбіжності та невідповідності, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ заявлена митна вартість товару не може бути визнана митним органом.

В рамках проведення процедури консультації (ч.5 ст.55 МКУ) направляємо Вам електронне повідомлення про перешкоди для застосування обраного Вами методу визначення митної вартості та умови здійснення митного оформлення із його застосуванням. В рамках проведення процедури консультації (ч.5 ст.55 МКУ) шляхом направлення електронного повідомлення «Вас повідомлено про перешкоди для застосування обраного Вами методу визначення митної вартості та умови здійснення митного оформлення із його застосуванням».

Враховуючи й подальшу наявність вищевказаних невідповідностей, згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МКУ митним органом буде здійснено коригування митної вартості товару. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний (ст.64 МКУ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість: - по товару №1: №UA100340/2025/312264 від 18.04.2025 «Тканини з синтетичних комплексних текстурованих ниток поліефіру 100%. Пофарбована, полотняного переплетення. Без покриття та просочення, ширина150см+/-1см., щільністю 150 г/м2. :арт. MINI MATT 100% PE - 22772,0 м.п.». Рівень митної вартості 5,53 USD/кг (0,9794 USD/m2). Розрахунок: 0,9794 USD/m2 * 41071,18 м2 = 40225,1136 USD; - по товару №2: МД №UA400070/2025/002489 від 08.05.2025 «тканина "Габардин Mini Matt 240 White 100%", являє собою вибілену тканину полотняного переплетення, виготовлену з синтетичних комплексних текстурованих ниток (поліефір 100%), без покриття та без просочення, яке можна виявити неозброєним оком». Рівень митної вартості 5,53 USD/кг (0,4562 USD2). Розрахунок: 0,4562 * 175854,6100 = 80224,8730 USD;

Поставка товарів з однаковими кодами згідно з УКТЗЕД здійснюється в наближений час.

5. Оцінюючи спірні правовідносини суд зазначає, що з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачеві ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, перелік документів зазначений вище, вказані документи в повній мірі дозволяють встановити відповідність обраного методу визначення митної вартості товару.

Згідно вимог пункту 3 частини 2 статті 53 МК України, саме рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено те, які документи є такими, що підтверджують митну вартість товарів. Серед зазначених у вказаній статті документів, не зазначено переліку документів на які посилався відповідач, як таких, які підтверджують митну вартість товарів, а тому їх відсутність не може безумовно свідчити про невірність зазначення позивачем митної вартості товарів.

Так судом встановлено, що відповідно до розділу 1 контракту №3 від 01.03.2025 року, визначено, що Продавець продає, а Покупець купує товар на умовах CIF (Інкотермс 2020), (надалі іменований "Товар") відповідно до кількості, асортименту і цін, вказаних в комерційних рахунках-фактурах (інвойсах), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Зі змісту Пункту 2.1. контракту передбачено, що Покупець погоджується продати Покупцеві, а Покупець погоджується купувати у Продавця товар. Асортимент, ціна і кількість і інші умови вказуються в Рахунку (інвойсі) Продавця.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Так, варто зазичити, що інвойс - це документ, на підставі якого здійснюється оплата за товар та формується звітність. Інвойс це документ, у якому зазначаються товари та послуги, які компанія надає клієнту, та зазначається зобов`язання клієнта на оплату цих послуг. В інвойсі вказується, які саме послуги чи товару надаються клієнту, та яку оплату він зобов`язаний здійснити за виконані послуги чи надані товари.

Тобто інвойс це односторонній документ, який складає продавець/виконавець і надсилає покупцеві як рахунок на оплату, який підтверджує факт виставлення вимоги на оплату, а не угоду. Юридичну силу має договір або інші домовленості, а інвойс лише деталізує суму та умови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем наданий інвойс при митному оформленні, зі змісту якого вбачається, що він містить всю необхідну інформацію для підтвердження числових даних, заявленої митної вартості, відтак суд відхиляє аргументи відповідача про те, що наданий позивачем інвойс не підписаний обома сторонами. З іншої сторони, таке підписання іншою стороною не змінює змісту угоди, чи визначення іншої митної вартості товарів.

Крім того, надані до митного оформлення документи у своїй сукупності є належними та допустимими, що виключає виникнення об`єктивного сумніву щодо співвідношення вартості визначеної в інвойсі до конкретної поставки.

6. Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням позивача про подання ним разом з митними деклараціями до митного органу усіх належних документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару за ціною договору, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

7. Щодо витрат на транспортування, су зазначає наступне.

Відповідно до частини 11 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до митної вартості товару не включаються витрати на транспортування після ввезення вантажу на митну територію України за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

Відтак, посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, який було задекларовано митними деклараціями, а саме, не підтвердження витрат на перевезення товару, спростовується наданими під час митного оформлення первинними документами наявними в матеріалах справи, які є достатніми для підтвердження витрат понесених на перевезення товару.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 березня 2019 року у справі N 803/3649/15 при дослідженні схожих правовідносин.

Також слід зазначити, що наказ МФУ від 24.05.2012 №599, на який посилається відповідач при винесенні Рішення про коригування митної вартості щодо відсутності такого документу як довідка у переліку первинних бухгалтерських документів, не має зобов`язального характеру, а тільки зазначає перелік документів до яких можуть належати, зокрема:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Водночас суд зазначає, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортно-експедиційні послуги та рахунки є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

8. Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що в документах, які надані до митного оформлення, відсутні страхові/ий поліс або інший доказ страхового покриття, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товару відповідно до вказаної умови поставки товарів в повному обсязі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, поставка товару відбувалася на умовах CIF, згідно з якими продавець зобов`язаний забезпечити страхування на користь позивача, зокрема, укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення).

Термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

За умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Відповідно до статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням; витрати на навантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування товару.

Тобто, умови контракту за умови поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 передбачають, що витрати на страхування товару були включені до його ціни, у зв`язку з чим митна вартість товару відповідно до пункту 7 частини 10 статті 58 МК України не підлягала збільшенню на суму витрат на його страхування.

За таких обставин, суд вважає, що твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування вантажу, є помилковими.

9. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд також зазначає наступне.

Відповідно до оскаржуваного рішення, про коригування митної вартості товарів у зв`язку із виявленням наведених вище розбіжностей у документах декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (для підтвердження умов оплати за товар); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження вартості перевезення, яка є складовою митної вартості товару); страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження числових значень щодо вартості товарів); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни); копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження умов поставки, ціни, ваги, тощо); виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Надаючи оцінку цим діям, що передували прийняттю оскаржуваних рішень, суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Так, щодо зобов`язання подати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (для підтвердження умов оплати за товар); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати) то, як вбачається з обставин справи, позивачем до митної декларації було подано Контракт, відповідно до якого встановлюються два варіанти оплати: що, на думку суду, є достатнім підтвердження умов оплати за товар.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно - експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних - послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Положення Правил № 599 не містять вичерпного переліку документів, які підтверджують витрати на транспортування. МК України також не визначає виду доказів, жими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому вважаємо, що подані документи є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, безпідставними є доводи відповідача про ненадання позивачем документів для підтвердження витрат на транспортування.

При цьому, суд враховує правову позицію, яка викладена Верховним Судом в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16. зокрема: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

10. Відносно зобов`язання надати транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження вартості перевезення, яка є складовою митної вартості товару); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), то, як вбачається з обставин справи, позивачем до митних декларацій було подано: Договір про надання транспортно-експедиційних послуг, довідку про транспортні витрати, рахунок на оплату.

11. Відносно зобов`язання подати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), то у матеріалах справи наявний страховий поліс продавця.

Отже, в ході судового розгляду справи відповідач не довів, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару.

Митним органом як суб`єктом владних повноважень, всупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

12. Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведених у частині другій статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про те, що при їх прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо, відтак спірне рішення є протиправними й підлягає скасуванню.

13. Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам статті 53 МК України.

14. Вирішуючи спір, суд також звертає увагу на те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару зазначено про проведення з декларантом консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів, вказано причини неможливості застосування другого п`ятого методів визначення вартості товару.

Натомість зміст позовної заяви свідчить про не проведення з позивачем вказаної консультації. Тобто, відповідач фактично поставив перед фактом декларанта про неможливість обрання другого-п`ятого методів та обрання ним резервного методу визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що відповідно до вимог МК України вказана консультація має надаватись з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів та дотримання обов`язку послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Судом встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого приписами Кодексу адміністративного судочинства України покладеного обов`язок доводити правомірність своїх дій та рішень, на підставі належних та достовірних доказів не довів проведення з позивачем вказаної консультації та, відповідно, не спростовував доводів позивача про не проведення такої.

Отже, відповідачем не доведено дотримання встановленої законом процедури прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, що також свідчить про наявність правових підстав для визнання їх протиправними та скасування.

15. Як зазначалось вище, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що в результаті проведеної оцінки митної декларації обрано резервний метод визначення митної вартості.

Суд також наголошує, що здійснення коригування митної вартості товарів належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Так, як визначено оскаржуваних рішеннях за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару.

Аналіз показників, взятих за основу для визначення митної вартості митним органам, свідчить про те, що митним органом дійсно використано відомості щодо аналогічних категорій товарів, однак безпосереднє найменування та характеристика товару різняться. Вказане ставить під сумнів обґрунтованість проведених митним органом розрахунків.

Суд наголошує, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 року у справі № 805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі № 280/1824/19.

16. Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно частини 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Встановивши, що подані документи містять розбіжності, контролюючий орган повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

З зазначеного слідує, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Відтак суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Водночас, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем разом з митними деклараціями до митного органу було надано усі належні і допустимі документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

Таким чином, зважаючи на безпідставність доводів митного органу, викладених у оскаржуваних рішеннях, суд вважає, що у працівників митного органу були наявні всі правові підстави для застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною угоди. Однак, митний орган безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та визначив митну вартість товару за резервним методом. Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваних у цій справі рішень відповідача про коригування митної вартості товарі.

17. Коригування митної вартості є способом мінімізації шкоди державі від невірного декларування товарів, що ввозяться на територію України, однак таке корегування, як і будь-яке інше рішення суб`єкта владних повноважень, має відповідати критеріям законності, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України, чого відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень не дотримано.

Отже, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відповідача, про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи протиправність прийнятних рішень про коригування митної вартості товарів наявні підстави для скасування і карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, як рішення похідного характеру.

Аналогічний висновок суду викладений також і Сьомим апеляційним адміністративним судом в постанові в справі № 600/5048/23-а від 25 січня 2024 року.

18. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведене вище в сукупності та контексті встановлених обставин в справі, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відтак такі підлягають скасуванню.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Відтак, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 9084,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" до Чернівецької митниці - задовольнити повністю.

2. Визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000142/2 від 19.05.2025 щодо МД № 25UA44U3 від 19.05.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000486 від 19.05.2025 р. щодо МД № 25UA44U3 від 19.05.2025р.

3.Визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA408000/2025/000143/2 від 19.05.2025р. щодо МД № 25UA47U0 від 19.05.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000487 від 19.05.2025 р. щодо МД № 25UA47U0 від 19.05.2025р..

4. Визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA408000/2025/000186/2 від 16.06.2025р. щодо МД № 25UA71U7 від 16.06.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000629 від 16.06.2025 р. щодо МД № 25UA71U7 від 16.06.2025р.;

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці судовий збір в сумі 9084,00 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" (вул. В.Александрі, буд. 82А, с. Волока, Чернівецький район, Чернівецька область, 60413, код ЄДРПОУ: 44913167);

Відповідач - Чернівецька митниця (вул. Руська, 248-М,м. Чернівці, 58023, ).

Суддя О.В. Боднарюк