Справа № 689/1546/25
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1546/25
Провадження № 2-а/689/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Цмикайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач). Просив поновити йому строк на оскарження та скасувати постанову тимчасового виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №4726 від 15 серпня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 гривень.

Позов мотивував тим, що він стоїть на військовому обліку, дані оновив, поштового повідомлення про отримання повістки не отримував і тим більше, від її отримання не відмовлявся. При цьому зазначив, що місця постійного проживання, роботи, номеру засобу мобільного звязку, які він раніше повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_2 не змінював, хоча раніше йому телефонували його співробітники та повідомляли про необхідність явки, що він постійно робив, оскільки стоїть там на обліку як офіцер запасу резерву першої черги, у звязку з чим зобов`язаний у встановлені терміни оновлювати свої облікові дані. З моменту введення в Україні військового стану йому постійно надавалась відстрочка від мобілізації на терміни, визначені РТЦК. Перед закінченням термінів відстрочки постійно завчасно прибував до РТЦК для продовження відстрочки та оновлення своїх облікових даних. Право на відстрочку від призову по мобілізації він мав як на момент складання протоколу, так і на даний час, тому ігнорувати виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 чи за повісткою, чи за іншим викликом у нього не було сенсу, і на даний час немає. Зазначив, що постанова є незаконною (навів нормативно-правове обґрунтування).

Відповідач процесуальними правами не скористався у будь-який спосіб. Відзив не подав. Представника в судові засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, довідкою про доставку електронного листа (а.с. 25,26).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , є військовозобов`язаним, придатним до військової служби, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військове звання майор запасу, склад офіцерський, профіль командний, ВОС 021000, категорія - I), що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 31 липня 2023 року (а.с. 9).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 22 червня 2020 року (а.с. 10).

ОСОБА_1 має чинну до 05 листопада 2025 року відстрочку за пунктом 13) частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як чоловік, який має одного із своїх батьків (батька) з інвалідністю II групи, що підтверджується довідкою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/1079 від 12 серпня 2025 року (а.с. 27).

Постановою тимчасового виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №4726 від 15 квітня 2025 року накладено штраф на ОСОБА_1 у сумі 17000 гривень за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У цій постанові вказано таке:

1) ОСОБА_1 поштовим зв`язком (поштове відправлення №032) було надіслано повістку №2472990 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 год. 01 березня 2025 р.;

2) у визначений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився з неповідомлених причин;

3) військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 ч.1 дод.2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

4) в поясненнях на окремому аркуші повідомив, що має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; телефонних дзвінків не отримував від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність явки до даного ТЦК та СП; поштових повідомлень про необхідність отримання листа з повісткою не отримував; у своїх діях не вбачає порушень правил військового обліку (а.с. 4).

5) відповідно до пункту 41 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації. На особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є у разі надсилання повістки засобами пошового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів те, що:

1) ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (поштове відправлення №032) було надіслано повістку №2472990. Зокрема, не вказано засобами якого саме оператора поштового зв`язку, коли саме надіслано; не надано доказів дати відправлення повістки, відсутні копії повістки та доказів її відсилання;

2) не розкрито у постанові вид повістки, яка направлялася;

3) повістку було повернуто у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Відсутні будь-які докази про намагання вручити повістку, спосіб вручення тощо. Відповідач не довів відомості про дату вручення (до чи після дати виклику в ТЦК).

Це має вагоме значення.

Так, відповідно до Підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Цих відомостей постанова не містить. За цих умов фактично пред`явлене протоколом та встановлене у тексті постанови обвинувачення як доконаний факт не було розкрите за результатами розгляду справи по суті.

Притягаючи особу до відповідальності, не було розкрито відомості, що підтверджують належне підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик. Перелік цих відомостей та доказів наведено вище (підпункт 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560).

В процесі розгляду судом адміністративної справи Відповідачем також не було надано цих відомостей та доказів.

Крім того, постанова не містить будь-якої оцінки пояснень ОСОБА_1 (чи вони враховані чи ні, як, тощо). У зв`язку з цим слід вважати, що ці пояснення проігноровані органом, що прийняв постанову.

Відповідно до частини другої статті 235 КУпАП від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, ця норма імперативна. Інші особи, в тому числі тимчасові виконувачі обов`язків керівника, таких повноважень не мають.

Таким чином, постанова підписана не уповноваженою особою.

Через процесуальну поведінку Відповідача суд позбавлений оцінити фактичні обставини справи. Суду не було надано жодних документів.

Залишається невідомим ряд обставин: для уточнення відомостей чи з іншою метою викликався ОСОБА_1 ; якщо так, то яких сааме?; якщо він прибув (з огляду на його пояснення в тексті постанови), то коли і чи були ці відомості уточнені ?; якщо так, то чи є підстави для застосування статті 22 КУПАП (Можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення)?

Суд погоджується з Позивачем у тому, що Відповідач не довів умисел ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, що є однією з обов`язкових ознак цього складу адміністративного правопорушення. Так, відповідно до статтей 10 та 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідач не довів склад цього правопорушення.

Суд поновляє Позивачу строк на оскарження постанови, оскільки Позивач не був обізнаний про її наявність. Дізнався про постанову 15 серпня 2025 року, коли отримав її листом. Позов пред`явлено в межах 10-ти днів.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України - стягує за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,6 гривень сплаченого судового збору.

Відповідно до пункту 3) частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись пункту 3) частини третьої статті 286 КАС України Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови тимчасового виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №4726 від 15 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 17000 гривень.

Скасувати постанову тимчасового виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №4726 від 15 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 17000 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 605,6 (шістсот п`ять гривень, 60 копійок) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Мазурчак