Справа № 620/5851/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Непочатих В.О., Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Справа № 620/5851/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:?

Головуючого судді Епель О.В.,?

суддів:? Кузьмишиної О.М., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно

Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича (далі - Відповідач) в якому просив:

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича № 72579293 від 12.04.2024 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав № 60354769 від 08.04.2024;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича зареєструвати ОСОБА_1 право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі технічного паспорта на гараж по АДРЕСА_1 , витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІ01:3202-2505-2367-4440, довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» (БТІ) № 987 від 01.11.2021, свідоцтва на право власності на нерухоме майно № 14048869 від 05.12.2013 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 14049390 від 05.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ним для реєстрації речових прав, згідно підпунктів 1, 2 частини першої статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», подано достатньо документів, в тому числі оригінали Технічного паспорта, витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку, в яких, у повному обсязі, зазначена як адреса гаража так і його технічні характеристики.

Позивач стверджував, що для таких об`єктів нерухомості, згідно статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення технічної інвентаризації є необов`язковим, а тому вважає протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича № 72579293 від 12.04.2024 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав № 60354769 від 08.04.2024.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що для державної реєстрації прав на нерухоме майно, будівництво якого завершено та право власності на яке не зареєстровано до 05.08.1992 підлягають застосуванню особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна визначені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також суд зазначив, що саме державний реєстратор, згідно вимог частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повинен був звернутися до відповідних державних органів, із запитом щодо копії документа, який підтверджує введення об`єкта в експлуатацію, засвідченого в установленому порядку законом України.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю, стверджуючи, що при розгляді поданих заявником документів діяв у межах наданої компетенції та у визначений законодавством спосіб.

В обґрунтування вимог скарги Апелянт зазначає, що норма статті 31 Закону № 1952-IV не може бути застосована для реєстрації права власності на окремо збудований гараж, який є самостійним об`єктом нерухомого майна, рік будівництва якого до 5 серпня 1992 року та який розташований на власній земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів.

Також Апелянт зазначив, що положення абзацу першого пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV стосується виключно запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав.

Крім того, державний реєстратор стверджує про неможливість виконання рішення суду, оскільки ним вже було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації у зв`язку з невиконанням Позивачем зазначених у спірному рішенні вимог.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 та від 01.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з заявою від 08.04.2024 про державну реєстрацію прав на гараж 21, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Корольова /т.1 а.с. 52/.

Для здійснення реєстрації вищевказаного об`єкту нерухомого майна, були надані такі документи: технічний паспорт, довідка ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 987 від 01.11.2021, свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 05.12.2013, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.12.2013 /т.1 а.с. 53-58/.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого 01.11.2021, будівництво гаражу було завершено в березні 1992 року.

12.04.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленком Олегом Васильовичем прийнято рішення № 72579293 про зупинення розгляду заяви від 12.04.2024 за реєстраційним № 60354769, у зв`язку з поданням документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством та запропоновано надати, протягом 30 днів з моменту отримання даного рішення, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту адреси та документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта, які містяться а Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва /т.1 а.с. 48/.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною восьмою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Пунктом 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 553, далі - Порядок № 1127) визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно пункту 12 Порядку № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

В силу вимог пункту 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Згідно з положеннями абзацу першого пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Положеннями абзацу першого та третього пункту 80 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Якщо у відомостях про завершений будівництвом об`єкт, передбачений цим пунктом, відсутні необхідні відомості про нерухоме майно, передбачені пунктом 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, застосовується пункт 77 цього Порядку в частині отримання відомостей про технічні характеристики завершеного будівництвом об`єкта.

У відповідності до вимог статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Переглядаючи оскаржуване рішення суду з урахуванням доводів Апелянта, та усуваючи неповноту з`ясування судом обставин цієї справи, колегія суддів відзначає, що з наданого позивачем технічного паспорту /т. 1 а.с. 6 -8/, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.12.2013 №14048869/т.1 а.с. 12/ вбачається, що збудований гараж є самостійним об`єктом нерухомого майна, розташований на власній земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів.

10. Відповідно до абз. 3 п. 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об`єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

11. Отже, разом із заявою про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 повинен був подати також документ, який підтверджує прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси. Ненадання таких документів є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав у відповідності до статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому колегія суддів приходить до висновку про законність спірного рішення державного реєстратора.

12. Посилання Позивача на необхідність застосування положень статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є помилковим, оскільки гараж хоча й закінчений будівництвом до 5 серпня 1992 року, що підтверджується відомостями з технічного паспорту, втім він є самостійним об`єктом нерухомості, а відтак, положення зазначеної статті не можуть бути застосовані у межах спірних правовідносин.

13. Так, згідно зазначеної статті виписка із погосподарської книги та документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом є достатніми документами для проведення державної реєстрації прав власності не на всі об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а лише на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них.

14. Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158:

- дачний будинок - будинок, який використовується протягом року з метою позаміського відпочинку, та прибудова до нього;

- індивідуальний (садибний) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, поверховість якої не має перевищувати чотирьох поверхів, призначена для постійного в ній проживання, що складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень, і прибудова до неї;

- садовий будинок - будинок для літнього використання та прибудова до нього;

- господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них;

- господарські (присадибні) споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій, до яких належать колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо, та прибудови до них.

15. З викладеного вище вбачається, що гараж, як окремий об`єкт нерухомого майна, не є присадибною будівлею у контексті ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак положення зазначеної статті не поширюються на порядок реєстрації права власності на такий об`єкт будівництва, як гараж, який не є частиною домоволодіння. Отже, рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав є правомірним.

16. Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду про невиконання державним реєстратором вимог положення абзацу першого пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки відповідні запити подаються реєстратором до органів державної влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства вже проводили оформлення та/або реєстрацію прав.

17. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги правові висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

18. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

19. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича підлягає задоволенню, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року - скасуванню, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.М. Кузьмишина

В.П. Мельничук