Справа № 200/4496/25
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року Справа№200/4496/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень від 29.06.2023 № 25067, від 10.02.2025 № 3214, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень від 29.06.2023 № 25067, від 10.02.2025 № 3214.

В обґрунтування позовних вимог представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" (далі також ТОВ «НВФ СЕМТОК») зазначає, що податковим органом Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено рішення від 29.06.2023 № 25067 про відповідність платника податків до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачем направлено до контролюючого органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 03.02.2025 № 3101, до якого було додано пояснення та копії документів із клопотанням про виключення із переліку підприємств, що відповідають критеріям ризиковості. Проте за результатами розгляду повідомлення прийнято рішення від 10.02.2025 № 3214 про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

На переконання позивача, вказані рішення не містять у собі обґрунтованих підстав для віднесення Товариства до ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчать про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи. Фактично ризиковість платника податку нерозривно пов`язана саме з ризиковістю здійснення господарських операції. Позивач звертає увагу, що на час прийняття оскаржуваного рішення у Товариства не було зупинено реєстрацію податкових накладних, пов`язану із здійсненням ризиковості операцій. Коди податкової інформації, які зазначені у рішеннях, не відповідають дійсності і їх відповідність може бути фактично встановлена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

З огляду на вказане, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.06.2023 № 25067 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 10.02.2025 № 3214 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області надано відзив на позов. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами відповідач зазначив, що Комісією Головного управління ДПС з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН прийнято рішення від 29.06.2023 № 25067 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою прийняття даного рішення слугувала наступна податкова інформація: 13 - придбання товарів (послуг) у платника податків, щодо якого прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючого органу звітності. На переконання відповідача, ТОВ «НВФ СЕМТОК» мав взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості, а тому у податкового органу виник сумнів щодо господарської діяльності ТОВ «НВФ СЕМТОК», аналіз діяльності позивача свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ та втрат бюджету, проходження схемного кредиту суб`єктів господарювання, які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні в схемах формування ризикового податкового кредиту з ПДВ для реального сектору економіки. Щодо позовної вимоги про зобов`язання виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, відповідач вважає, що вказані повноваження є дискреційними. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Головного управління ДПС у Донецькій області також надав відзив на позов. В обґрунтування незгоди зазначив, що рішенням комісії Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 № 3214 зазначено: комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Відповідач наголошує, що під час розгляду документів встановлено, що кількість працюючих складає 36 осіб, але згідно з наданим штатним розписом на 01.01.2025 кількість працюючих складає 14 осіб. Відповідно до зведених даних щодо кількості працюючих та сум нарахованих/виплачених доходів за даними поданих податкових розрахунків за ф. № 1ДФ станом на 22.11.2024 (за 4 квартал 2023 року) кількість працюючих - 1 особа. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що ним правомірно винесено рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 24 червня 2025 року Донецький окружний адміністративний суд залишив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" без руху.

Ухвалою від 30 червня 2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Визнав поважними причини пропуску строку на звернення до суду та поновив позивачу пропущений строк звернення до суду з цим позовом. Клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задовольнив. Прийняв до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень від 29.06.2023 № 25067, від 10.02.2025 № 3214 та відкрив провадження по справі № 200/4496/25. Розгляд адміністративної справи суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому дію воєнного стану продовжено та станом на день винесення рішення суду він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" (), є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: 84313, Україна, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вулиця Академічна, будинок, 84а.

Позивач є платником податку на додану вартість, про що свідчить витяг № 379 від 22.09.2020.

29 червня 2023 року Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято рішення № 25067 про відповідність платника податку на додану вартість, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток", п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У вказаному рішенні зазначена інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника, а саме у період з 01.07.2021 по 31.08.2021 позивач здійснив господарські операції з придбання товарів за кодом згідно з УКТЗЕД 3105. У зазначених операціях був задіяний платник податку з податковим номером 42686332. Крім того, у період з 01.07.2021 по 29.06.2023 позивач здійснював господарські операції з постачання товарів за кодом згідно з УКТЗЕД 3105. У цих операціях був задіяний платник податку з податковим номером 43263979. У якості підстави для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку зазначено наступне: 13 - придбання товарів (послуг) у платника податків, щодо якого прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень).

03 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" надіслано на адресу податкового органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податків критеріям ризиковості платників податків № 3101. До вказаного повідомлення було додано пояснення та копії підтверджуючих документів.

Так, позивачем надано штатний розклад станом на 01 січня 2025 року, відповідно до якого кількість працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" - 14 осіб.

29 червня 2020 року між позивачем (замовник) та ТОВ ЕКСПЕРТ ФОРВАРДИНГ (перевізник) укладено договір на перевезення вантажів № 29-С. Відповідно до умов договору перевізник зобов`язався за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом у міському, приміському та міжміському сполученні за заявками Замовника.

Поряд з цим, відповідно до договору оренди виробничих приміщень та устаткувань від 01 липня 2020 року № 1/07/20 позивач орендує виробничі приміщення площею 322, 3 кв.м з обладнанням за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Степова, 38В. Відповідно до договору оренди складу від 02 липня 2020 року № С-0207 позивач орендує нерухоме майно за адресою: Кiровоградська обл., Кіровоградський р-н., с. Велика Северинка, провулок Тепличний, l-A, загальною площею l90 кв. м. Відповідно до договору суборенди від 09 вересня 2020 року № 09/09/20-1 позивач орендує нежитлове приміщення за адресою: м. Кропивницький, вул. Виставочна, 2а.

Згідно з договором суборенди від 21 вересня 2020 року № 21/09/20-1 позивач орендує металеву ємність № 0002 об`ємом 50 м3.

01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" та Приватним підприємством Агрохім торг укладено договір купівлі-продажу № 01/07-21, відповідно до якого позивачем придбано добрива на загальну суму (в т.ч. ПДВ) - 55 815 000, 00 грн.

Передача товару за вказаним договором підтверджується актами прийому-передачі товарів. Оплата за вказаним договором здійснювалась на підставі рахунків-фактур.

10 лютого 2025 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято рішення № 3214 про відповідність платника податку на додану вартість, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток", п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У вказаному рішенні зазначена інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника, а саме у період з 01.07.2021 по 31.08.2021 позивач здійснив господарські операції з придбання товарів за кодом згідно з УКТЗЕД 3105. У зазначених операціях був задіяний платник податку з податковим номером 42686332, який включений до переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості, з 11.01.2021. Крім того, у період з 01.07.2021 по 29.06.2023 позивач здійснював господарські операції з постачання товарів за кодом згідно з УКТЗЕД 3105. У цих операціях був задіяний платник податку з податковим номером 43263979, який включений до переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості, з 29.06.2023. У якості підстави для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку зазначено наступне: 13 - придбання товарів (послуг) у платника податків, щодо якого прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень).

Вважаючи рішення про відповідність платника податку на додану вартість, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України). Зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1165 (надалі - Порядок № 1165).

Згідно з абз. 1 п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

За змістом п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додаток 1 до Порядку № 1165 містить перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, віднесення до п.8 Критеріїв здійснюється у разі наявної у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, виходячи з аналізу приписів Порядку № 1165, при здійсненні опрацювання податкових накладних, направлених для реєстрації в ЄРПН, податковий орган проводить моніторинг відповідності / невідповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції.

У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: - у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, або - з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №.

При цьому, форма рішення про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі п. 8 Критеріїв.

Згідно з додатком 4 Порядку № 1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Окрім того, системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Викладені вище правові позиції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 640/6130/20.

Аналізуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що зміст наведених приписів Порядку № 1165 та, зокрема, пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що розгляду Комісією регіонального рівня питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та прийняття одного з визначених Порядком № 1165 рішення передує процедура моніторингу відповідності податкової накладної / розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Після того, Комісією регіонального рівня розглядається питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку та приймається рішення про відповідність або невідповідність платника податку таким критеріям. При цьому, відповідно до положень Порядку № 1165, такі рішення приймаються Комісією на засіданнях, шляхом проведення відкритого голосування, та результати щодо прийняття таких рішень фіксуються у протоколах.

Разом з тим, для того, щоб встановити відповідність платника податку на додану вартість певному критерію ризиковості, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а саме:

- наявність певної податкової інформації, що вказує на ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної саме в поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунках коригування такого платника;

- зазначена інформація стала відома контролюючому органу під час провадження ним поточної діяльності. При цьому, відомості про таку інформацію повинні зазначатись у рішенні податкового органу.

Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України.

Варто зазначити, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 340/1098/20.

Підставою прийняття оскаржуваних рішень слугувала наступна податкова інформація: 13 - придбання товарів (послуг) у платника податків, щодо якого прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючого органу звітності.

З цього приводу у оскаржуваних рішеннях наявна зведена таблиця, в якій, окрім іншого, зазначені контрагенти позивача, з якими він здійснював придбання/постачання товарів та період проведення таких господарських операцій. Водночас у цьому рішенні не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Отже, контролюючим органом в оскаржуваних рішеннях не конкретизовано операції, щодо яких наявний сумнів в їх реальності, що не надало змогу їх ідентифікувати, та відповідно надати пояснення позивачу.

У постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що товариство ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Cаме лише посилання контролюючого органу на те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.07.2021 у справі № 520/480/20.

Суд також зазначає, що твердження контролюючого органу у відзиві на позовну заяву про ризиковість контрагентів саме по собі не може слугувати підставою для настання негативних наслідків платника податків. Податкова інформація, яка наявна у контролюючого органу є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення позивачем порушень та не підтверджує ризиковість останнього як платника податків.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05.01.2021 у справі № 640/10988/20, від 19.11.2021 у справі № 140/17441/20, у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20.

Віднесення позивача до ризикових платників з тих підстав, що товариство мало господарські відносини з платниками податків, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність останніх критеріям ризиковості, є неспроможним аргументом, адже поширення на позивача ризиковості через відносини з іншими ризиковими платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства, принципу індивідуальної відповідальності. Зокрема, настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків.

Вказаний підхід застосовано також і Європейським Судом з прав людини, який у справах «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03), «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03), «Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції» (заява № 36985/97), «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява № 38812/97), дійшов висновку про правило індивідуальної юридичної відповідальності, тобто платник податків не повинен нести відповідальності за порушення, допущені його контрагентами.

Відповідачі під час розгляду справи не зазначили, яким чином діяльність контрагентів позивача, та віднесення їх до переліку ризикових, впливає на позивача при реалізації або придбанні продукції. Податкові органи не навели норми чинного законодавства, яка забороняє здійснення господарської діяльності з підприємством, ґрунтуючись на основній діяльності такого підприємства та віднесення його до переліку ризикових.

Отже, висновки Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ґрунтується лише на припущеннях, без зазначення конкретних доказів (податкової інформації), які досліджувались комісією та які вказують на ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених в поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунках коригування. Своєю чергою, пояснення відповідачів містять лише посилання на аналіз даних ЄРПН та АІС «Податковий блок» без зазначення конкретних даних та показників (дані щодо накладних, постачальників, показників, господарських операції тощо).

Суд наголошує, що відповідачі також і у спірних рішеннях не наводять господарські операції, які підпадають під ризиковість (договори, номера накладних тощо), за якими операціями зупинено реєстрація накладних, документи первинного обліку, які позивач має надати для прийняття відповідного рішення за конкретними операціями. Без наведення конкретних господарських операцій ризиковість яких встановив контролюючий орган, позивач позбавлений можливості подати документи для виключення його з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

В оскаржуваних рішеннях відповідачі вказали, що підставою включення позивача до переліку ризикових платників податків на додану вартість є: код « 07» - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); код «11» - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючого органу звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на спростування таких висновків надав контролюючому органу пояснення та документи щодо достатності трудових ресурсів (штатні розписи), а також наявності складських приміщень, необхідних для зберігання товарів.

Згідно з пунктами 44-46 Порядку № 1165 Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що відповідачами не надано належних доказів, які б досліджувались в ході засідання комісії, і які слугували підставою для прийняття оспорюваних рішень та були покладені в основу їх прийняття.

Пояснення відповідачів, викладені у відзивах, містять лише загальні твердження про проведення аналізу даних без зазначення конкретних даних та показників (дані щодо накладних, постачальників, показників, господарських операції тощо). Відповідачі не зазначають, за результатами аналізу яких саме податкових накладних (господарських операцій) прийнято спірні рішення про ризикованість.

Суд також звертає увагу, що господарські операції з контрагентом позивача ПП Агрохім торг підтверджуються матеріалами справи, а саме договором, актами приймання-передачі товарів та рахунками фактурами. При цьому зазначені документи були надані податковому органу, втім останній не надав їм належної оцінки.

Позивач зазначає, що податкові накладні за спірний період були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Доказів зворотнього до суду не надано. Відтак, господарські операції, внаслідок яких складені такі податкові накладні, не могли бути підставою для прийняття Комісією оскаржуваних рішень.

Тобто, відповідачами необґрунтовано (з врахуванням поданих позивачем документів) підстав для висновків про наявність обставин для включення позивача до переліку ризикових платників податку, жодна з підстав включення позивача до переліку ризикових платників податків не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття, такий акт не може вважатися правомірним.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 380/4746/22.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для включення позивача в перелік ризикових платників податку на додану вартість та протиправність оскаржуваних рішень.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 31.03.2023 у справі № 340/3519/20, від 07.04.2023 у справі № 280/3639/20.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірність прийняття спірних рішень про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що в свою чергу є підставою для їх скасування.

З огляду на вказане, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень від 29.06.2023 № 25067, від 10.02.2025 № 3214 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 056, 00 грн.

Судом встановлено, що позовна заява подана до суду через систему «Електронний Суд», а отже, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що з відповідачів треба стягнути належну суму судового збору у розмірі 4 844, 80 грн. (по 2 422, 40 грн з кожного) на користь позивача.

Щодо надміру сплаченого судового збору у розмірі 1 211, 20 грн., суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" (84313, Україна, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вулиця Академічна, будинок 84а, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Україна, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Італійська, будинок 59, ), Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Сковороди Григорія, будинок 46, ) про визнання протиправними та скасування рішень від 29.06.2023 № 25067, від 10.02.2025 № 3214, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.06.2023 № 25067 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 10.02.2025 № 3214 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб