Справа № 160/33790/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-
На електронну пошту Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, в якому позивач просить суд (з урахуванням уточненого позову):
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відбуває покарання у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Вільнянська установа виконання покарань (№11). 19.05.2024 року позивачем було направлено скаргу на начальника ДУ "ДВК (№89)" Юрія Мельник про порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про звернення громадян", яке полягає у необґрунтованому віднесенні інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірної відмови в наданні інформації, ненаданні інформації та не розгляді заяви від 19.05.2024р. для розгляду безпосередньо начальником ПС МУ з ПВКП МЮУ Вадимом Кірієнко в якій просив саме ОСОБА_3 , як керівника ПС МУ з ПВКП МЮУ розглянути цю скаргу з зазначеним відомостями в пунктах 5-6 цієї скарги від 19.05.2024 про систематичне порушення Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", а також зазначені відомості в пунктах 2-4 цієї заяви про три окремі порушення Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ініціювати дисциплінарне провадження шляхом видання відповідного наказу (розпорядження) про створення дисциплінарної комісії по притягненню за систематичне порушення Законів України та окремо за кожне порушення до дисциплінарної відповідальності начальника ДУ "ДВК (№89)" Юрія Мельник за три окремі правопорушення при здійсненні ним управлінських функцій та владних повноважень та застосувати три окремі дисциплінарні стягнення. Але жодної дії з боку відповідача не було вжито за скаргою і навпаки відповідач підтримав протиправне та свавільне віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, протиправну відмову у наданні інформації та взагалі не відреагував на протиправну бездіяльність підлеглого начальника установи. 05.06.2024р. позивачем отримана відповідь ПС МУ з ПВКП МЮУ №9/1475-2024/Ш-1185 від 04.06.2024, яка надана виконуючим обов`язки начальника міжрегіонального управління з питань стратегічного розвитку полковником внутрішньої служби Каріною Абрамович, яка на думку позивача є протиправним та протизаконним з використанням владних повноважень звинувачення позивача в скоєнні заборонених дій та є відкритою погрозою притягати його до дисциплінарної відповідальності за його активну діяльність по відстоюванню прав та інтересів шляхом направлення звернень в державні органи. Позивач вказує, що після отримання відповіді №9/1475-2024/Ш-1185 від 04.06.2024, в нього збільшилось відчуття страху та зневіри в органи державної влади. Він був прийнятий психологом та через душевні страждання втратив остаточно спокійний сон. Отримана відповідь з погрозою вселило в його розум та мислення страх і призвело до чергових психологічних хвилювань та душевних страждань. Зазначене свідчить про завдання позивачу моральної шкоди та відповідно наслідком є вимоги щодо отримання компенсації за завдану моральну шкоду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Міжрегіонального управління із скаргою від 19.05.2024, щодо систематичного порушення начальником державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", ініціювання дисциплінарного провадження шляхом видання відповідного наказу (розпорядження) про створення дисциплінарної комісії по притягненню за систематичне порушення Законів України та окремо за кожне порушення до дисциплінарної відповідальності начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» Юрія Мельника за три окремі правопорушення при здійсненні ним управлінських функцій та владних повноважень та застосувати три окремі дисциплінарні стягнення, а саме, у вигляді догани, суворої догани, попередження про неповну службову відповідність. Листом від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185 Міжрегіональне управління надало відповідь на вищезазначену скаргу, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 05.06.2024. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що керівництвом державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» неналежним чином було розглянуто заяву від 18.12.2023, запити від 27.02.2024 та 10.05.2024, яка полягає у ненаданні інформації та відповіді взагалі, відмові надати інформацію. Проте державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його заяви від 18.12.2023. Запит ОСОБА_1 від 27.02.2024 державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» розглянутий, по суті вирішений, про що державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» повідомлялось ОСОБА_1 листом від 05.03.2024 №89/4-1349. Запит ОСОБА_1 від 10.05.2024 державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» розглянутий,, по суті вирішений, про що державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» повідомлялось ОСОБА_1 листом від 05.06.2024 №89/10- 3155/Мл. З листами державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» від 03.06.2024 №89/10-3079/Мл, від 05.03.2024 №89/4-1349, від 05.06.2024 №89/10-3155/Мл ОСОБА_1 був ознайомлений (копія листа державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» від 22.07.2025 №9-2171 - додається). Підсумовуючи викладене зазначаємо, що твердження ОСОБА_1 про бездіяльність Міжрегіонального управління є безпідставною, так як відповіді на його звернення від 18.12.2023 та від 10.05.2025 були надані державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)», як раз після направлення ним скарги від 19.05.2024 до Міжрегіонального управління. Зокрема, ще під час розгляду Міжрегіональним управлінням скарги ОСОБА_1 від 19.05.2024, державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» листом від 03.06.2024 №89/10-3079/Мл було надано відповідь ОСОБА_1 щодо розгляду його заяви від 18.12.2023, а відповідь на запит ОСОБА_1 від 10.05.2024 із наданням запитуваної інформації було надано державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» 05.06.2025, тобто відразу після розгляду Міжрегіональним управлінням скарги ОСОБА_1 від 19.05.2024. Твердження ОСОБА_1 про не розгляд його запиту від 27.02.2024 взагалі не знайшли свого підтвердження. Вищезазначене повністю спростовує обґрунтування ОСОБА_1 щодо того, що Міжрегіональним управлінням могло бути завдано йому моральної шкоди. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.03.2023 у справі №280/1530/20, зазначено, що поняття «моральна шкода» є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку згідно із загальними підходами до відшкодування моральної шкоди, що відповідатиме правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 27.11.2019 в справі №750/6330/17. Так, ОСОБА_1 в якості доказів завдання йому моральної шкоди надано копію довідки відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» від 17.06.2024 №314 та витяг з медичної картки амбулаторного хворого №36 з яких встановлено, що ОСОБА_1 періодично у 2021, 2022 та 2024 роках надавалася допомога психіатра та призначалося відповідне лікування. У 2024 році ОСОБА_1 був на прийомі у психіатра 13.05.2024, 04.06.2024, 12.06.2024, 18.06.2024 з причин скарг на втрату сну та душевні хвилювання. Однак, відповідь Міжрегіонального управління від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185 ОСОБА_1 отримав 05.06.2024, попри те що із скаргами до психіатра він звернувся 04.06.2024. Тобто звернення ОСОБА_1 до психіатра 04.06.2024 та погіршення стану його здоров`я ніяк не може бути у зв`язку із діями Міжрегіонального управління по наданню йому відповіді від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185, так як вказану відповідь він отримав вже після звернення до психіатра. Твердження ОСОБА_1 , що вказаним листом його, неправомірно звинувачували та погрожували йому у притягненні до дисциплінарної відповідальності, є перебільшенням та драматизуванням, так як насправді відбулось роз`яснення порядку та роз`яснення норм законодавства і не більше того.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач вказує на те, що 18.12.2023 він, перебуваючи ще в камері № 13 СМРБ ДУ «ДВК (№ 89), зі своєї особистої електронної пошти надіслав письмову заяву «про розповсюдження пліток та організацію внутрішньої перевірки і ініціювання дисциплінарного та адміністративного провадження», яка підписана ЕЦП, на офіційну електронну пошту ДУ «ДВК (№ 89)». Але по сьогоднішній день заява від 18.12.2023 не розглянута належним чином, внутрішня перевірка не проведена, порушення не усунуті, що «свідчить про цілеспрямоване порушення моїх прав та відсутність захисту моїх прав в зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків та посадових повноважень начальником ДУ «ДВК (№ 89» Юрієм Мельник при розгляді моєї заяви від 18.12.2023, чим завдано мені душевних страждань і моральної шкоди при сприянні розповсюдженню пліток засудженим в соціальних мережах, бездіяльності щодо припинення розповсюдження чуток». Відповідач, не погоджуючись з доводами позивача у вищезазначеній частині, у своєму відзиві вказує на те, що державна установа «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» своїм листом від 03.06.2024 № 89/10-3079/Мл (копія листа з підтвердженням направлення додається) повідомила ОСОБА_1 на його заяву від 18.12.2023 про те, що 19.12.2023 старшим оперуповноваженим оперативного відділу державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» було проведено бесіду в усній формі з засудженими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , в результаті якої з боку засуджених претензій щодо розгляду заяв керівництвом установи не було. Але відповідач жодним чином не вказує на те, що ним за всіма загалом 8 пунктами, викладеними в заяві ОСОБА_1 , проведено внутрішню перевірку і ініційовано дисциплінарне та адміністративне провадження у разі встановлення . підстав для цього. Найголовніше ж - по жодному з вищезазначених 8 пунктів відповіді засудженому дотепер не надано. Посилання ж у відзиві відповідача на бесіду в усній формі заяви позивача від 18.12.2023 не стосується і стосуватися не може. Бо, по-перше, ця бесіда була проведена вже наступного дня, а саме 19.12.2023, коли неможливо за настільки короткий час встановити всі обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 , який навіть просто не знав і не міг знати, що ця усна бесіда стосується саме його заяви, поданої напередодні. Тому засуджений навіть не здогадувався, що темою вищезазначеної усної бесіди могла бути саме його заява від 18.12.2023, для відповіді на яку законодавством визначено місячний строк. По-друге, на жодне з вищезазначених загалом 8 питань відповідач дотепер так і не надав відповіді, якою може бути виключно належним чином документально оформлена внутрішня перевірка, ініціювання дисциплінарного чи адміністративного провадження, а в разі встановлення відсутності підстав для цього - вмотивована відповідь з відповідною мотивацією і роз`ясненням права засудженого на її оскарження і порядку такого оскарження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 року продовжено розгляд справи на 30 днів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до довічного позбавлення волі.
Відповідно до довідок від 25.10.2024 №5-493 та від 09.12.2024 №615 ОСОБА_1 прибув 02.02.2024 до Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» з Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)».
18.12.2023, ОСОБА_1 звертався до начальника ДУ «ДВК (№89)» із заявою «про розповсюдження щодо нього пліток та організацію внутрішньої перевірки і ініціювання дисциплінарного та адміністративного провадження».
Відповідь надано листом від 03.06.2024 №89/10-3079/МЛ ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)».
27.02.2024р., 10.05.2024р. ОСОБА_1 звертався до начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», полковника внутрішньої служби Мельник Ю.М. із запитами на інформацію щодо надсилання банківської картки (від 27.02.2024р.), щодо начальників відділів КВСР ДУ "ДВК (№89)" (від 10.05.2024р.).
Листом від 05.03.2024 №89/4-1349 ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» надано відповідь на запит ОСОБА_1 від 27.02.2024р. щодо надсилання банківської картки.
Листом від 15.05.2024 №89/10-2742/Мл ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» надано відповідь на запит ОСОБА_1 від 10.05.2024р., в якому зазначено, що дана інформація не може бути розголошена у зв`язку з тим, що містить персональні дані осіб рядового або начальницького складу.
Листом від 05.06.2024 №89/10-3155/Мл ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» надано відповідь на запит ОСОБА_1 від 10.05.2024р., щодо начальників ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» у період з 2002 року по 2023 рік (хто перебував) та щодо начальників відділу по контролю за виконанням судових рішень.
19.05.2024 року ОСОБА_1 подано на ім`я начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань МЮУ ОСОБА_3 та Уповноваженого ВРУ з прав людини ОСОБА_6 скаргу на начальника ДУ "ДВК (№89)" Юрія Мельника про порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації та Закону України "Про звернення громадян" яке полягає у необґрунтованому віднесенні інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірної відмови в наданні інформації, ненаданні інформації та не розгляді заяви, в якій просив зокрема:
п.12.2 начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань МЮУ Вадима Анатолійовича Кірієнко розглянути цю скаргу з зазначеними відомостями в пунктах 5-6 цієї скарги про систематичне порушення ЗУ "Про звернення громадян" та ЗУ "Про доступ до публічної інформації", а також зазначені відомості в пунктах 2-4 цієї заяви про три окремі порушення ЗУ "Про звернення громадян" та ЗУ "Про доступ до публічної інформації" та ініціювати дисциплінарне провадження шляхом видання відповідного наказу (розпорядження) про створення дисциплінарної комісії по притягненню за систематичне порушення Законів України та окремо за кожне порушення внутрішньої служби Юрія Мельника за три окремі правопорушення при здійсненні ним управлінських функцій та владних повноважень та застосувати три окремі дисциплінарні стягнення, а саме:
- у вигляді догани за не розгляд заяви від 18.12.2023 до начальника ДУ "ДВК (№89)" Юрія Мельник "про розповсюдження пліток та організацію внутрішньої перевірки і ініціювання дисциплінарного та адміністративного провадження", не організації внутрішньої перевірки за викладеними в заяві фактів, за ненадання відповіді на заяву;
- у вигляді суворої догани за ненадання інформації за запитом від 27.02.2024 чим порушив право на звернення та отримання інформації і свідчить про порушення ним ЗУ "Про доступ до публічної інформації" та ЗУ "Про звернення громадян";
- у вигляді попередження про неповну службову відповідність за відмову надати інформацію за запитом на інформацію від 10.05.2024 та неправомірне обмеження доступу до інформації та віднесенні інформації до інформації з обмеженим доступом що прямо заборонено законом.
Листом від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185 Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань надало відповідь на вищезазначену скаргу, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 05.06.2024.
Так, в листі від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185 зазначено наступне.
"Керівництвом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальної покарань Міністерства юстиції України в межах компетенції розглянуто Вашу скаргу від 19.05.2024 щодо неправомірних дій з боку персоналу державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)».
Звертаємо Вашу увагу, що згідно розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право подавати пропозиції, заяви та скарги в усній чи письмовій формі від свого імені. Письмові пропозиції, заяви та скарги направляються за належністю через адміністрацію установи виконання покарань. Пропозиції, заяви та скарги, адресовані до державних органів і громадських організації та посадовим особам, адміністрація установи виконання покарань супроводжує листами. Звернення, адресовані до державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» та скарга до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальної покарань Міністерства юстиції України направлені в порушення Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Також повідомляємо, що Кримінально-виконавчим кодексом України передбачено заборону засудженим надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановлених центральним органом влади, за що адміністрація установи має право застосовувати дисциплінарні стягнення.
По факту, викладеному у пункті 2 проводиться перевірка.
Документи, які надходять до установи для вручення або ознайомлення засуджених, видаються адресатам під розписку. Відповідно до статті 8 КВК України ви маєте право звернутися до адміністрації установи та отримати копії документів з особової справи та інших, пов`язаних з реалізацією ваших прав, документів у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Відповідно до розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України від 23.08.2013 №1782/5 "Про затвердження Порядку обліку особистих грошей, цінностей і речей осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, а також виданого їм речового майна" у разі переведення засудженого (особи, узятої під варту) до іншої УВП (СІЗО) їх особисті цінності відправляють через відділення поштового зв`язку посилкою з оголошеною цінністю.
Пересилання особистих цінностей здійснюється УВП (СІЗО) на підставі письмової заяви їх власника, а витрати, пов`язані з наданням відповідної послуги, оплачуються за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на утримання УВП (СІЗО).
Відповідно до інформації, отриманої з державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» банківська картка, яка перебувала на зберіганні в бухгалтерії установи, була відправлена 06.03.2024 до державної установи "Вільнянська установа виконання покарань (№11)" після надходження вашої заяви.
Відповідно до інформації, отриманої від державної установи "Вільнянська установа виконання покарань (№11)" банківська картка відправлена вашій матері, що підтверджується заявою, написаною вами власноруч, котра долучена до матеріалів особової справи.
Що стосується інформації про посадових осіб державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», які перебували на посаді начальника установи та начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень або осіб, які виконували їх обов`язки за період з 30.07.2002 по 25.12.2023 то відповідно до Закону України "Про публічну інформацію" дана інформація відноситься до службової та є інформацією з обмеженим доступом.
Також судом досліджено довідку відділу соціально-виховної та психологічної роботи "Вільнянська установа виконання покарань (№11)" від 17.06.2024 №314, Витяг із медичної картки амбулаторного хворого №36 на засудженого ОСОБА_1 від 26.06.2024 №467-ЗП-24 Вільнянської міської медичної частини №11, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року у справі №160/387/25.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року у справі №160/387/25 (суддя Сластьон А.О.), позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме ухвалено:
визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», яка полягає у неналежному розгляді письмової заяви ОСОБА_1 від 18.12.2023 «про розповсюдження пліток та організацію внутрішньої перевірки і ініціювання дисциплінарного та адміністративного провадження», непроведенні перевірки викладених у заяві обставин, неповідомленні про результати перевірки та прийняте рішення;
зобов`язати Державну установу «Дніпровська виправна колонія (№89)» розглянути на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, письмову заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 «про розповсюдження пліток та організацію внутрішньої перевірки і ініціювання дисциплінарного та адміністративного провадження» та повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення та вжиті заходи за наслідками розгляду заяви;
у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при розгляді скарги від 19.05.2024, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Частиною 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (надалі - КВК України) встановлено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Згідно зі ст.2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частинами 1-2 статті 7 КВК України передбачено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.
Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Статтею 8 КВК України визначено основні права засуджених, зокрема мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України:
на гуманне ставлення до них та на повагу їх людської гідності; засуджені не повинні підлягати жорстокому, нелюдському або такому, що принижує їх гідність, поводженню. Заходи впливу можуть застосовуватися до засуджених виключно на підставі закону; засуджені не можуть бути піддані медичним або іншим подібним дослідженням незалежно від їх згоди;
звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.
Наведеним нормам ч.1 ст.8 КВК України кореспондують приписи ч.1 ст.107 КВК України, якою передбачено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, зокрема, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України:
подавати пропозиції, заяви і скарги в усній чи письмовій формі від свого імені.
Відповідно до ч. 2 ст. 151 КВК України на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.
При цьому ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів зобов`язані, зокрема:
забезпечувати дотримання прав людини і громадянина, реалізацію законних прав та інтересів засуджених і осіб, узятих під варту, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань;
забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом;
припиняти адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений законодавством порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань;
запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рішення.
Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5 (надалі - Правила №2823/5).
Відповідно до ч. 1 розділу ІІ Правил №2823/5 засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.
Засудженим можуть надаватися й інші права, реалізація яких не суперечить меті покарання, порядку і умовам виконання та відбування покарання.
При забезпеченні прав засуджених не повинні порушуватися встановлений порядок та умови відбування покарання, а також права і законні інтереси інших осіб.
Так, абзацами 1-2 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5 передбачено, що засуджені мають право подавати пропозиції, заяви та скарги в усній чи письмовій формі від свого імені. Письмові пропозиції, заяви та скарги направляються за належністю через адміністрацію установи виконання покарань. Вони реєструються в канцелярії установи виконання покарань і не пізніше ніж у триденний строк відправляються адресатам. Направлені адресатам пропозиції, заяви та скарги з питань одержання посилок (передач) і бандеролей, надання побачень, телефонних розмов, медичної допомоги, забезпечення речовим майном, а також інші звернення, які можуть бути вирішені по суті адміністрацією установи виконання покарань, розглядаються на місці, не чекаючи результатів їх розгляду організаціями або посадовими особами, яким вони адресовані.
Відповіді про результати розгляду пропозицій, заяв та скарг оголошуються засудженому під підпис при надходженні, але не пізніше ніж у триденний строк і долучаються до особової справи засудженого.
Адміністрація установ виконання покарань має забезпечити виконання вимог Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ст.7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян» обмежено право позивача на ознайомлення з документами матеріалів перевірок при розгляді скарг позивача.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частинами 1 та 2 ст.19 зазначеного Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача: Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (), яка полягає у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при розгляді скарги від 19.05.2024, що позбавило позивача ОСОБА_1 реалізації права отримати відповідь з прийнятими заходами реагування контролюючого органу для унеможливлення подальшого порушення прав керівництвом ДУ "ДВК (№89)" що завдало позивачу моральної шкоди та стягнути з відповідача: Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України () за протиправну бездіяльність яка полягає у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при розгляді скарги ОСОБА_2 від 19.05.2024, чим позбавлено позивача ОСОБА_1 реалізації права на отримання відповіді з прийнятими заходами реагування контролюючого органу задля унеможливлення подальшого порушення прав керівництвом ДУ "ДВК (№89)" на користь позивача ОСОБА_1 за завдану цим порушенням йому моральну шкоду в розмірі 64000 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Бездіяльність - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Як вставнолено судом, позивач звернувся до відповідача із скаргою на начальника ДУ "ДВК (№89)" Юрія Мельника про порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації та Закону України "Про звернення громадян" яке полягає у необґрунтованому віднесенні інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірної відмови в наданні інформації, ненаданні інформації та не розгляді заяви від 19.05.2024 року.

Листом від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185 Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань розглянуло скаргу ОСОБА_1 від 19.05.2025, з яким останнього було ознайомлено 05.06.2024, що виключає обставини бездіяльності відповідача.

З огляду на зазначене, у суду відсутні підстави для визнання бездіяльності Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, яка полягає у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при розгляді скарги від 19.05.2024, що позбавило позивача ОСОБА_1 реалізації права отримати відповідь з прийнятими заходами реагування контролюючого органу для унеможливлення подальшого порушення прав керівництвом ДУ "ДВК (№89)", оскільки відповідачем відповідно до норм чинного законодавства, у визначений законом термін розглянута скарга позивача та надана письмова відповідь.

Зазначене спростовує твердження позивача, що через неналежне виконання службових та посадових обов`язків відповідачем, останнім було порушено право позивача на отримання відповіді. Окрім того, згідно листа від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185, позивача повідомлено, що по факту, викладеному у п.2 проводиться перевірка.

Відтак, підстави для задоволення вказаних позовних вимог відсутні.

Згідно прохальної частини позову позивач також просить визнати протиправним рішення Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, яке викладено у відповіді №9/1475-2024/Ш-1185 від 04.06.2024 по неправомірному звинуваченню та протиправної погрози щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за направлення засобами електронного зв`язку звернень до державних органів влади з особистої електронної пошти з особистого планшету з заблокованою камерою і без підтримки сімкарт та яким протиправно і необґрунтовано віднесен витребувану інформації до інформації з обмеженим доступом щодо надання ПІБ осіб, які перебували на посадах начальників та виконуючих обов`язків начальників ДУ "ДВК (№89)" та начальників та виконуючих обов`язків начальників відділу КВСР ДУ "ДВК (№89)" в період часу з 30.07.2003 до 25.12.2023, що позбавило позивача ОСОБА_1 реалізації права надавати цю інформацію як доказ у правоохоронні органи влади разом з заявами про злочини цих осіб, що завдало позивачу моральної шкоди.

Судом під час розгляду справи встановлено, що листом від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185 Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань розглянуло скаргу позивача від 19.05.2024р.

Ознайомившись зі змістом даного листа від 04.06.2024 №9/1475-2024/111-1185, судом встановлена відсутність у тексті відповіді звинувачення та погроз з боку відповідача по відношенню до позивача, як зазначено позивачем за направлення засобами електронного зв`язку звернень до державних органів влади з особистої електронної пошти з особистого планшету з заблокованою камерою і без підтримки сімкарт.

Відповідачем фактично роз`яснено порядок подання пропозицій, заяв та скарг із посиланням на відповідні норми законодавства та звернено його увагу, що за вказаними нормами, за порушення порядку подання пропозицій, заяв та скарг, адміністрація установи має право застосувати дисциплінарне стягнення.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що листом від 05.06.2024 №89/10-3155/Мл ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» надано відповідь на запит ОСОБА_1 від 10.05.2024р., щодо начальників ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» у період з 2002 року по 2023 рік (хто перебував) та щодо начальників відділу по контролю за виконанням судових рішень.

Вищевикладене виключає обставини протиправності рішення Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, яке викладено у відповіді №9/1475-2024/Ш-1185 від 04.06.2024, оскільки матеріалами справи не підтверджена наявність неправомірного звинувачення та протиправної погрози щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Щодо твердження позивача, що відповідачем було необґрунтовано віднесено витребувану інформації щодо осіб, які перебували на посадах начальників та виконуючих обов`язків начальників державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» та осіб, які перебували на посадах начальників та виконуючих обов`язків начальників відділу по контролю за виконанням судових рішень державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», до інформації з обмеженим доступом, суд зазначає, що згідно відзиву на позов, відповідачем зазначено, що останній не є розпорядником вказаної інформації і не здійснювало її віднесення до інформації з обмеженим доступом. Розпорядником вказаної інформації є державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)».

Також судом встановлено, що державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» своїм листом від 05.06.2024 №89/10-3155/Мл, надала ОСОБА_1 , на його запит від 10.05.2024, список осіб начальників державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» та надало список осіб начальників відділу по контролю за виконанням судових рішень державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)».

З урахуванням викладених обставин справи, дослідженого звернення (скраги) позивача, відповіді на вказане звернення, суд приходить до висновку, що Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України належно та у передбачений законодавством строк розглянуто вищевказане звернення (скаргу).

Враховуючи не підтвердження доводів позивача про протиправність рішення відповідача, яке викладено у відповіді №9/1475-2024/Ш-1185 від 04.06.2024, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди, оскільки ця вимога є похідною від первинної та вирішення такого питання можливе лише у випадку встановлення протиправності рішення відповідача.

Судом під час розгляду справи не виявлено обставин неналежного здійснення відповідачем відомчого контролю за діяльністю працівників Державної установи "Дніпровська виправна колонія (№89)", що призвело на думку позивача до систематичних порушень ЗУ "Про звернення громадян", ЗУ "Про інформацію", ЗУ "Про доступ до публічної інформації", порушення норм та приписів ЗУ Про ДКВС та КВК України, а також його прав і законних інтересів при розгляді заяв та запитів на інформацію, в межах предмету даного позову.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач відповідно до Закону України «Про звернення громадян» в межах своїх повноважень надав відповідь на скаргу позивача та повідомив його про результати розгляду скарги.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги позивача окрім того обґрунтовуються тим, що керівництвом ДУ "Дніпровська виправна колонія (№89)" неналежним чином було розглянуто заяву від 18.12.2023 року.

Питання неналежного виконання ДУ "Дніпровська виправна колонія (№89)" службових та посадових обов`язків при отриманні, реєстрації та розгляді письмової заяви позивача ОСОБА_1 «про розповсюдження пліток та організацію внутрішньої перевірки і ініціювання дисциплінарного та адміністративного провадження» від 18.12.2023 було предметом розгляду у справі №160/387/25, що виключає можливість суду надати оцінку вказаним доводам в межах даної справи.

Стосовно інших посилань доводів наведених позивачем в позовній заяві, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п.30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та рішень, а тому виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при відмові у задоволенні позову розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ДУ "Вільнянська установа виконання покарань (№11)") до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (, 49001, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Короленка, будинок, 4) про визнання протиправною бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова