Справа № 580/6587/25
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6587/25 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Парінов А.Б.,

судді: Беспалов О.О.,

Ключкович В.Ю.,

при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,

від позивача (апелянта): ОСОБА_1 , Борзов Я.Е.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- скасувати протокол Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025 №18 в частині відмови позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 12.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за наслідком розгляду якої прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або відмову у наданні відстрочки з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Також, до Черкаського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позов, в якій останній просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у задоволенні заяви адвоката Борзова Я.Е. від імені ОСОБА_1 вх.№30853/25 від 17.06.2025 про забезпечення позову відмовлено повністю.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, іншого заявником не доведено, відтак зазначив , що заява є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем (заявником) подано апеляційну скаргу, в якій апелянт зазначає, що не погоджується з вказаною ухвалою, вважає її такою, що ухвалена з порушенням ст. 242 КАСУ, є необґрунтованою та такою, яка ухвалена не у відповідності до норм матеріального права та без дотримання норм процесуального права, а як наслідок підлягає скасуванню апеляційним судом, а заявлені вимоги - задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, ґрунтуються на тому, що в разі його мобілізації, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, у зв`язку з чим захист прав, свобод та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, буде істотно ускладнений відповідно та з урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 160/2592/23.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2025 року та 06 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 16 вересня 2025 о 11:55.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2025 року заяви представника Борзова Ярослава Едуардовича та позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено частково - ухвалено провести судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії 16 вересня 2025 року об 11:55 в приміщенні Шостого апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30, в залі судових засідань № 5 в режимі відеоконференції через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему з використанням засобів особистого зв`язку.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

В судовому засіданні позивач та представник позивача (апелянта) вимоги апеляційної скарги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що не заважає розгляду справи за наявною явкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в рамках справи № 580/1197/25 Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

визнано протиправним і скасовано протокольне рішення від 20.01.2025 №2 Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) щодо відмови у наданні йому відстрочки відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

зобов`язано Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) повторно розглянути у межах, порядку і строки, визначені законом, документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) для отримання відстрочки від мобілізації відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", прийняти обґрунтоване рішення з дотриманням мотивів, вказаних у цьому рішенні суду.

у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Комісією з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 протоколом від 16.05.2025 № 17 вирішено «розглянути заяву та підтвердні документи ОСОБА_1 1981 р.н. при умові, якщо вони будуть завірені в установленому порядку згідно з вимогами постанови КМУ № 560 від 16.05.2024.

13.05.2025 ОСОБА_1 направлено цінним листом з описом вкладення подано заяву (повторно ) та підтвердні документи для надання відстрочки.

З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачаєтеся, що заява, подана ОСОБА_1 13.05.2025 не розглянута, рішення по заяві не прийняте. Зауважено, що ОСОБА_1 було виписано направлення на проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої його викликано до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вважаючи такі дії та бездіяльність протиправною, позивач звернувся з позовною заявою, в який просить суд в рамках справи №580/6587/25:

- скасувати протокол Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025 №18 в частині відмови позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 12.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за наслідком розгляду якої прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або відмову у наданні відстрочки з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником позивача направлено заяву про уточнення позовних вимог та залучення до адміністративної справи співвідповідача, яку ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року було задоволено.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухваши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Подібні висновки були висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 та в подальшому підтримані у постановах від 01.06.2022 у справі №580/5656/21, від 18.05.2023 у справі №500/4200/22, від 21.02.2024 у справі №420/11311/23.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 у випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правоможний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади.

Рекомендація закликає держави члени дотримуватись у своєму праві та практиці принципів, які застосовуються до тимчасового судового захисту стосовно адміністративних актів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є, зокрема, протиправність дій та бездіяльність відповідача, щодо не надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

В заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги характер спірних правовідносин, зміст заяви позивача про забезпечення позову та предмет позову, колегія суддів дійшла висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Застосування заходів забезпечення позову у даній справі матиме наслідком лише відтермінування мобілізації позивача, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні адміністративного позову. Водночас, невжиття таких заходів може спричинити для позивача негативні наслідки в разі його мобілізації, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, у зв`язку з чим захист прав, свобод та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, буде істотно ускладнений.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 160/2592/23, згідно з якими процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулась, а визнання процедури протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.

К контексті цього, варто зазначити, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується ефективний засіб юридичного захисту у разі порушення його прав.

У практиці ЄСПЛ (зокрема, рішення у справах M.S.S. v. Belgium and Greece, § 290; Conka v. Belgium, § 75) неодноразово наголошено: засіб захисту має бути не лише формально доступним, але і ефективним за наслідками, тобто спроможним попередити або усунути порушення прав, а не лише констатувати його після того, як шкода вже настала.

Відтак, на думку суду апеляційної інстанції, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору між сторонами та обрано адекватні заходи забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу в законну силу судового рішення у справі.

Крім того, колегією суддів береться до уваги, висновок, викладений у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 580/1197/25.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених судом фактичних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що для належного захисту прав позивача, позов має бути забезпечено шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відносно ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №580/6587/25.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції є неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відносно ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №580/6587/25.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

(Повний текст судового рішення виготовлено 17 вересня 2025 року)