Справа № 206/4611/25
Суддя: Гаркуша В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/4611/25
Провадження 2-адр/206/2/25
23 вересня 2025 року м. Дніпро
Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Гаркуші В.В.,
за участю секретаря с/з Цибань Є.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Хлопка В.Ф. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом представника позивача адвоката Хлопка В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішенням Самарського районного суду міста Дніпра від 08 вересня 2025 року позов позовом представника позивача адвоката Хлопка В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 20051 від 04.11.2024 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В той же час, у рішенні суду не вирішено питання про судові витрати.

Представником Позивача адвокатом Хлопко В.Ф. 15.09.2025 до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд стягнути з Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Клопотання мотивовано тим, що в позовній заяві ОСОБА_1 було зазначено, що з метою реалізації права на професійну правничу допомогу Позивач був змушений звернутися за професійною правничою допомогою до адвоката Хлопко Володимира Федоровича, з яким був укладений договір про надання правової допомоги від 07.08.2025 № 09/08/25.

До того ж, в прохальній частині позовної заяви (п.3 прохальної частини), було

зазначено прохання врахувати, що з поважних причин докази (договори, рахунки тощо), що підтверджують розмір судових витрат, які сплачено або буде сплачено Позивачем у зв`язку з розглядом справи, провадження за якою буде відкрито на підставі цієї позовної заяви, буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Таким чином, Позивачем дотримано вимог ст.139, 143 КАС України щодо подання заяви про стягнення витрат, які сплатив або має сплатити Позивач у зв`язку з розглядом справи № 206/4611/25.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства вбачається, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У зв`язку з розглядом справи 206/4611/25 ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., кошти перераховувались на рахунок адвоката Хлопко В.Ф., що підтверджується відповідною квитанцією про грошові переведення.

Учасники справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, зокрема, надсиланням ухвали та повісток в електронні кабінети сторін, що підтверджується довідками суду.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, суд враховуючи повідомлення учасників про розгляд заяви, заяву представника позивача, вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності учасників справи згідно з частиною третьою статті 252 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що між Позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Хлопко В.Ф. укладено договір про надання правової допомоги № 09/08/25 від 07.08.2025.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цього договору та інші умови регулюються додатковими угодами. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 14.08.2025 до договору правової допомоги № 09/08/25 від 07.08.2025 гонорар адвоката за судовий супровід за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови в Самарському районному суді міста Дніпра складає 10000 грн, в який включається: вивчення матеріалів, складання та подача позовної заяви до суду 5000 грн, підготовка та подача заяв, клопотань, додаткових пояснень, інших заяв по суті справи 4000 грн, участь у судових засіданнях 1000 грн. Аналогічні послуги та їх вартість зазначені в акті виконаних робіт від 08.09.2025.

Також до заяви додано платіжну інструкцію, відповідно до якої платником є Вергун Р.В., отримувач ОСОБА_2 , сплачена сума 10000 грн, призначення платежу за надання професійної правничої допомоги відповідно до договору № 09/08/25 від 07.08.2025.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до положень ч. ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так як, рішенням суду в даній справі позовні вимоги задоволено в повному обсязі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Пунктами 4, 6 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно пунктів 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені Законом.

Статтею 30 цього закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розум ним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23- рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року «09» червня 2017 року (Зі змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року «15» лютого 2019 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Суд враховує ту обставину, що клопотань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу із обґрунтуванням неспівмірності та нерозумності такого розміру представники відповідача до суду не подали.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та додатковій постанові Верховного суду від 07 лютого 2023 року у справі №757/36628/16-ц вказано, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2022 року у справі № 826/16473/15 вказав, що аналіз змісту частин 13 ст. 139 КАС України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. Суд вважає, що такий підхід законодавця нерозривно пов`язаний із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин із метою ефективного захисту прав, свобод й інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень із боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи вищенаведене, суд зауважує, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим та мати розумну суму.

Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн не відповідає критеріям співмірності, визначеним ч. 5 ст. 134 КАС України. Справа не є значної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт обмежується підготовкою позовної заяви. При цьому підготовки та подачі заяв, клопотань, додаткових пояснень, інших заяв по суті справи, як то зазаначено в додаткій угоді та акті виконаних робіт по справі не було, що не потребувало значних професійних витрат часу. Заявлений розмір витрат є явно завищеним, а відтак підлягає зменшенню з метою дотримання балансу співмірності з предметом спору, складності справи та фактично виконаній адвокатом роботі.

Так, суд, здійснюючи оцінку співмірності витрат, врахував фактичний обсяг роботи адвоката та вважає обґрунтованим відшкодування витрат у розмірі 2 000,00 грн, що охоплює всі реально необхідні та розумні витрати для забезпечення представництва у цій справі.

З огляду на наведене, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі слід задовольнити частково.

Керуючись 132, 134, 139, 244, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Хлопка В.Ф. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом представника позивача адвоката Хлопка В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним у зв`язку з розглядом справи №206/4611/25, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя В.В. Гаркуша