Справа № 456/4214/25
Суддя: Валовін Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4214/25
Провадження № 2-а/456/102/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Валовін Ю. В. ,

при секретарі Байко В.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 2402/25 від 22.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як таку що є передчасною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 210-1 КУпАП закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що хоч і проживає за адресою реєстрації, проте повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував і не знав що вона йому скеровувалась, за місцем праці оповіщення на його ім`я не надходило. Стверджує, що військово-облікові дані своєчасно ним оновлені, підстав для виклику в ІНФОРМАЦІЯ_3 не було, адже перебуваючи в статусі обмежено придатного до військової служби, мав строк для повторного проходження ВЛК до 05.06.2025. Наголошує, що у випадку наявності можливості отримання будь-якої частини персональних, облікових даних з інших відкритих ресурсів відповідальність за ст. 210-1 КУпАП, не застосовується, в силу приписів примітки ст. 210 КУпАП. Стверджує, що розгляд постанови та винесення рішення відбувалось за його відсутності, що з`явитись не мав змоги, оскільки був після оперативного втручання, проходив певні процедури, на підтвердження долучив до матеріалів справи виписку-епікриз з медичної картки. Для оновлення облікових даних прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно 23.05.2025, після чого отримав направлення на ВЛК та здійснив оновлення даних.

Відповідач позов заперечив, 09.09.2025 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зазначена при уточнені персональних даних. 03.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на зареєстровану ОСОБА_1 (яка є і фактичною адресою проживання) поштову адресу ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист №949 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 2682 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) о 09год.00хв. 14.04.2025 для уточнення облікових даних. 12.04.2025 рекомендований лист №949 з повісткою №2682 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина повернення листа №949 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, Відповідач вважає, що починаючи з 09 год. 00 хв. 14 квітня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом (повісткою №949) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обґрунтування вказаних доводів покликається на наступне правове регулювання.

Пунктом 34 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок), встановлено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Відповідно до п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Про наявність жодної з обставин, визначених ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач не повідомив.

В розумінні п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки є поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Чинне законодавство України не покладає на відповідача обов`язків щодо перевірки належного інформування працівниками об`єкта поштового зв`язку одержувача, у даному випадку позивача, про наявність на його ім`я та адресу листів з позначкою «Повістка ТЦК». Також звертають увагу на те, що вказану постанову скеровано позивачу на його поштову адресу рекомендованим листом 949) та такий повернувся відправнику із відміткою відділення поштового зв`язку «За зазначеною адресою відсутній».

Батько ОСОБА_3 на 09 год. 00 хв. 04.04.2025 року для уточнення даних, без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону. На підставі викладеного, просить постанову №2402/25 від 22.05.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, залишити без змін.

В судовому засіданні позивач позов підтримав просив постанову №2402/25 від 22.05.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності його ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, представник відповідача Цьорох Ю.Р. позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

07.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху і надано термін для усунення недоліків.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, подавши 20.08.2025 відповідну заяву до суду.

Ухвалою від 25.08.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

09.09.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Розгляд справи відбувся 15.09.2025 за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Цьороха Ю. Р. з винесенням, за результатами розгляду, вступної і резолютивної частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судомта зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази,на підставі яких встановлені певні обставини.

03.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на фактичну поштову адресу( АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 був скерований рекомендований лист №949 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка №2682 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) о 09 год. 00 хв. 14.04.2025 для уточнення облікових даних /а.с. 62,64,66/. В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив, що вказана адреса була зазначена ним при оновленні даних 24.06.2024, а також підтвердив що фактично проживає за вказаною адресою.

05.04.2025 згідно інформації з сайту Укрпошти по трек номеру №949 відбулась невдала спроба вручення поштового відправлення /а.с.63/

12.04.2025 рекомендований лист з повісткою №2682 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 у Львівській області/а.с.63/.Причина повернення листа №949 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.66/.

В подальшому, 16.04.2025, працівники поліції за адресою АДРЕСА_1 сповістили ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.05.2025 Батько ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що протягом 10 днів, починаючи з 14.04.2025, ОСОБА_1 не перебував на лікарняному, не мав особистих чи сімейних обставин, які б перешкоджали йому з`явитись за викликом згідно повістки.

18.07.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_6 у Львівській області відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення за фактом неявки ОСОБА_1 14.04.2025 згідно повістки та складено протокол № 2402/25 від 18.07.2025 /а.с. 57-60/. Розгляд справи відбувся за участі позивача, що підтверджується долученими до протоколу письмовими поясненнями. В своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 вину заперечив, вказав що не знав про скерування йому повістки, жодних листів не отримував/а.с. 61/.

В подальшому, 22.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 у Львівській області було винесено постанову №2402/25, що є предметом оскарження в даній справі/а.с. 24/. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. Обставини що стали підставою для притягнення до відповідальності було те, що 03.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на зареєстровану та фактичну поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист №949 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка №2682 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) о 09 год. 00 хв. 14.04.2025 для уточнення облікових даних. Проте, 12.04.2025 рекомендований лист з повісткою №2682 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 .Причина повернення листа №949 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Протягом наступних 3 днів ОСОБА_1 не скерував повідомлення про неможливість явитись, як і не явився в подальшому протягом 7 днів.

Наведені вище фактичні обставини підтвердженні наданими в судовому засіданні поясненнями сторін, а також належними та допустимими доказами дослідженими в судовому засіданні в оригіналі, що виключає будь які сумніви щодо їх правдивості.

Норми права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 Наказу Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3 «Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» (надалі Наказ), протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, щодо особи, яка не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику. В п. 13 Наказу зазначено, що відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідно до п.п. 21, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 7 ст. 1 вказаного Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2025 повістку про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14.04.2025 на 09:00 годину для уточнення даних направлено рекомендованим листом за адресою місця реєстрації позивача, номер поштового відправлення № 949.

Приписами п 30-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України від 16травня 2024р.№ 560 встановлено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відповідачем доказів, повістка № 2682 була відправлена рекомендованим листом № 94, оформленим у відповідності до наведених вище норм, при цьому номер телефону отримувача на листі відсутній в силу того, що ця інформація не є обов`язковою. Таким чином спростовуються доводи позивача, який в своїх поясненнях суду стверджував, що лист не був доставлений йому через те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 у Львівській області свідомо не вказав номер телефону на поштовому конверті, маючи на меті позбавити його можливості отримати повістку.

Як вже було зазначено вище, у разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Згідно трек номеру поштового відправлення № 94, 03.04.2025 було прийнято поштове відправлення від відправника, 05.04.2025 відбулась невдала спроба вручення повістки ОСОБА_1 , а вже аж 12.04.2025 працівниками пошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою» та повернуто повістку відправнику. Відтак поштове відправлення очікувало в поштовому відділенні отримувача протягом визначеного правилами строку.

В даному контексті судом враховано позицію Великої Палати Верховного Суду викладену в постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17. Зокрема, в ній зазначено, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Чинне законодавство України не покладає на відповідача обов`язків щодо перевірки належного інформування працівниками об`єкта поштового зв`язку одержувача, у даному випадку позивача, про наявність на його ім`я та адресу листів з позначкою «Повістка ТЦК».

Щодо доводів позивача про те, що підстав скеровувати повістку не було, в силу того що військово-облікові дані були оновлені ним 24.06.2024,слід зазначити наступне. Як вже було наведено вище, п. 34 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, скерування повістки про виклик до територіального центру комплектування не ставить в залежність від оновлення даних, лише деталізує адресу куди слід скеровувати в залежності від оновлення чи не оновлення даних про місце проживання. Таке посилання позивача, на думку суду, є безпідставним, оскільки не звільняє його від обов`язку з`явитися за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», невиконання якого тягне за собою, передбачену ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідальність.

Не вбачається судом порушення в процедурі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. На виконання вимог Наказу, зважаючи, що підтвердження отримання повістки в ІНФОРМАЦІЯ_2 не було, протокол про адміністративне правопорушення було складено. Хоч матеріали справи не містять інформації про скерування запрошення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, з долучених письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.07.2025 вбачається що він був присутній під час його складання, а відтак був належним чином повідомлений. Вказана обставина не спростовувалась позивачем.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, судом встановлено, що позиція позивача щодо незаконності та необґрунтованості винесеної постанови не доведена, при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача дотримані положення КУпАП, а тому суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу винесена правомірно, в строки передбачені ст. 38 КУпАП, у відповідності до вимог законодавства, відтак її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, статтями 7,9,210-1, 235,245, 247, 215, 252,254,256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити

Постанову №2402/25 від 22.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення, винесену ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо ОСОБА_1 , про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 19.09.2025.

Суддя Юлія ВАЛОВІН