Справа № 398/4406/25
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4406/25
Провадження №: 2-а/398/141/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" вересня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі

В С Т А Н О В И В:

16.07.2025 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Семенова О.В., звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнавши причини його пропуску поважними; скасувати постанову №627 від 24.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2025 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому зазначили, що він перебуває в розшуку у зв`язку з порушенням правил військового обліку. 20 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол №627 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та справу призначено до розгляду на 24 червня 2025 року. 20 червня 2025 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію та отримав повістку від ІНФОРМАЦІЯ_2 на відправку 21 червня 2025 року. В ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 було відібрано його військово-обліковий документ, без видачі розписки про його вилучення, в порушення правил військового обліку, усно повідомлено, що отримає військовий квиток при відправці до учбового центру. Під час проходження ВЛК у ОСОБА_1 піднявся тиск, лікарі ВЛК не надали медичної допомоги. 21.06.2025 року ОСОБА_1 був госпіталізований до терапевтичного відділення КП «ЦМЛ м. Олександрія» ОМР. 21 червня 2025 року копію довідки №914 було надано до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримано повістку на відправку на 23 червня 2025 року. У період з 21 червня 2025 року до 02 липня 2025 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні. 03.07.2025 року разом з заявою ОСОБА_1 надав копії медичних висновків до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 липня 2025 року, звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу розгляду постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, ОСОБА_1 було повідомлено, що 24.06.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову №627 по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що позивач в особливий період порушив правила військового обліку, а саме: будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 16.01.2025 року не з`явився до територіального центру комплектування та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки. Відповідно до роздруківки «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Задеклароване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_1 не мав передбаченого законом обов`язку з`явитися саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до відстеження поштових відправлень «Укрпошти» відправлення за №389 відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Враховуючи наявність повісток на відправку за мобілізацією на ім`я ОСОБА_1 на 21 червня 2025 року та на 23 червня 2025 року, наміру ІНФОРМАЦІЯ_2 розглядати справу про адміністративне правопорушення 24 червня 2025 року за участю ОСОБА_1 не було, чим порушено його право на захист. Оскаржувану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки позивач не міг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 24.06.2025 року.

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року позивачу поновлено пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі.

17 вересня 2025 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та незаконністю, а постанову №627 винесену 24.06.2025 року залишити в силі, обґрунтовуючи це тим, що 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. ОСОБА_1 в автоматичному режимі було сформовано та направлено за задекларованою адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з описом вкладення « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №389 повістку №1653867 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 16.01.2025 року з метою уточнення даних. Таким чином твердження позивача, що виклик був безпідставним не відповідає дійсності. Зазначений лист було повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» у довідці ф20. Твердження позивача, щодо невідправки даної повістки у зв`язку із тим, що нібито трекінг АТ «Укрпошти» не відображається на офіційному сайті не відповідає дійсності, оскільки спростовується наявними доказами, зокрема конвертом з відміткою поштового штемпеля відділення Укрпошти. Не відображення трекінгу на офіційному сайті АТ «Укрпошти» пов`язано із обмеженим строком зберігання та відображення відповідної інформації, який становить 6 місяців. 16.01.2025 року ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та у визначений законом термін не надав підтверджуючих документів про поважні причини своєї неявки. 20.06.2025 року складено протокол №627 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи призначено на 24.06.2025 року, про що зазначено у протоколі та повідомлено позивача. Відповідний факт підтверджується наявним підписом останнього на протоколі у відповідному місці. Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З довідки №914 не вбачається, що з 21.06.2025 року по теперішній час позивач перебуває на лікуванні. Зазначає, що жодних клопотань чи заяв про перенесення розгляду справи, ні від представника позивача, ні від самого позивача не надходило. ОСОБА_1 не був призваний на військову службу, не прибув на розгляд справи та не заявив клопотання про перенесення розгляду справи. Отже, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було розглянуто справу та враховуючи наявні докази, було винесено постанову №627 від 24.06.2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП.

17 вересня 2025 року представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого представник зазначив, що 20 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол №627 про адміністративне

правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 16 січня 2025 року, яка була направлена засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 03 січня 2025 року. №389. Розгляд протоколу призначено на 24 червня 2025 року. Відповідно до відстеження відправлень через трекінг «Укрпошта» відправлення №389 в системі не зареєстроване, отже відсутня належна інформація про надходження поштового відправлення за адресою місця проживання позивача. Крім того, ОСОБА_1 позбавлений права на захист, оскільки даний протокол був розглянутий за його відсутності, до матеріалів справи не приєднана довідка з лікарні, яку дружина передавала черговому ІНФОРМАЦІЯ_2 21.06.2025 року з повідомленням про госпіталізацію чоловіка. Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Саме 16 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 був обізнаний про, те що ОСОБА_1 не з`явився за повісткою, тому саме з 16 січня 2025 року розпочався тримісячний термін притягнення до адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення. Заявити клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з пропущенням строків притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був позбавлений можливості, оскільки справа розглянута без його участі. В постанові про притягнення ОСОБА_1 не зазначено чи з`явився останній на розгляд протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності та не були встановлені причини його неявки. Крім того, ч. 10 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу. Оскільки ОСОБА_1 було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, то в поясненнях останній зазначив, що повідомлення від «Укрпошти» про надходження повістки не отримував. Враховуючи відсутність доказів, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача закриттю.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача подала заяву, в якій просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без її та позивача участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №627, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» тим, що будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 16.01.2025 року, шляхом

направлення поштової повістки №1653867 рекомендованим листом №389 через «УКРПОШТУ» за задекларованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , який повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та в послідуючому не з`явився до ТЦК та СП у визначений термін та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічні приписи містить і Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560 та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487.

Крім того, вищезазначеним нормативно-правовими актами, зокрема ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлено поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені

документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, після отримання повістки військовозобов`язаний повинен з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. У випадку неможливості прибуття військовозобов`язаного, останній повинен повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Невиконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вищезазначених вимог є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 16 травня 2024 р. №560 (далі Порядок №560) встановлено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок №560), повістка про виклик

резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Відповідно до п. 41 Порядку №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є зокрема у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до положень вищевказаного порядку №560 на ім`я ОСОБА_1 , 03.01.2025 року, було сформовано повістку №1653867 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією.

Повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №389 з описом вкладення на адресу місця проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання вбачається, що поштове відправлення №389 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_1 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток АТ «Укрпошта» із зазначенням дати 10.01.2025 року.

Зазначене в сукупності свідчить, що позивач був належним чином оповіщеним про виклик до ТЦК та СП на 16.01.2025 року, а відтак відповідачем доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.01.2025 року, який ОСОБА_1 не виконав.

При цьому, всупереч вимогам ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб та в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 23.01.2025 року включно.

Отже, суд приходить до висновку, що нез`явлення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці, без повідомлення причин неявки, є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 210 КУпАП.

Разом з тим, частиною 1 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з

дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно частини 7 вказаної статті адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Неприбуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не носить характеру триваючого, а є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У позивача виник обов`язок прибути 16.01.2025 року до ТЦК та СП, а з урахування строків визначених в абз. 12 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 23.01.2025 року включно, який він не виконав, що відповідно є датою як вчинення, так і виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. В той же час, оскаржувану постанову стосовно ОСОБА_1 відповідачем було винесено 24.06.2025 року, тобто поза межами строку, визначеного у ч. 7 ст. 38 КУпАП, для накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без

задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідача, яким суду не надано встановлених законом доказів щодо правомірності прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення, то суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Водночас позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки представник позивача просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у справі, які складаються із судового збору, в розмірі 605,60 грн, сплаченого позивачем при подачі позову, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 242 246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову №627 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 24 червня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 вересня 2025 року.

Суддя О.В.Авраменко