Справа № 200/4799/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Справа№200/4799/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бендери, 46, м. Суми, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.05.2025р. позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та прийнято рішення від 05.06.2025 року № 95 про відмову в призначенні пенсії через відсутність достатньої кількості пільгового стажу.

Як вбачається з форми РС-право, до пільгового стажу не враховано період начання в ПТУ №72 м.Кіровське Донецької області з 01.09.1997 по 22.06.1998, періоди роботи з 15.10.1998 по 07.12.1998 на шахті «Світанок» Донецької області на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015 і з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «шахта Комсомолець Донбас», та період строкової військової служби з 16.12.1998 по 29.04.2000.

Позивач наголошує, що всі вказані періоди підтвержуються трудовою книжкою, вважає свої права порушеними та просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №95 від 05.06.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

період навчання в ПТУ №72 м.Кіровське Донецької області з 01.09.1997 по 22.06.1998 за кваліфікацією електрослюсар підземний;

період роботи з 15.10.1998 по 07.12.1998 на шахті «Світанок» Донецької області на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

період строкової військової служби з 16.12.1998 по 29.04.2000;

період роботи з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015, з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «шахта Комсомолець Донбасу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 07.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

12.08.2025 року відповідачем надано матеріали пенсійної справи позивача, правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно трудової книжки НОМЕР_2 в частині спірних періодів позивач:

з 01.09.1997 по 22.06.1998 року навчався в ПТУ №72 м.Кіровське м.Донецької області на денному відділенні за спеціальністю «електрослюсар підземний» та здобув кваліфікацію електрослюсаря підземного, що також підтверджується Дипломом від 22.06.1998 №4327;

з 26.06.1998 прийнятий слюсарем поверхневим на шахті «Світанок» Донецької області;

з 15.10.1998 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на шахті «Світанок» Донецької області;

07.12.1998 року звільнений з займаної посади у зв`язку з призивом в армію;

у період з 16.12.1998 року по 29.04.2000 року проходив строкову військову службу, що також підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 ;

з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015 і з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 05.06.2025 №95 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (25 років).

Відповідно довідки PC-право, відповідачем не зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем в шахті періоди роботи з 15.10.1998 по 07.12.1998 на шахті «Світанок» Донецької області на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015 і з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу».

Також в матеріалах справи наявна довідка ОК-5, згідно змісту якої за період 01.03.2017 по 15.03.2017 відсутні страхові внески.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На підставі частин першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Як визначено частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Щодо періоду з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «шахта Комсомолець Донбасу», який відповідно довідки РС-право не врахований до страхового стажу.

Як вже було зазначено вище, згідно змісту довідки ОК-5 за період 01.03.2017 по 15.03.2017 відсутні страхові внески.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд доходить висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, підтверджено факт роботи позивача з 01.03.2017 по 15.03.2017 року включно.

За таких обставин, враховуючи ч. 2 ст. 9 КАС України, суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу періоду роботи з 01.03.2017 по 15.03.2017.

Щодо врахування періодів з 15.10.1998 по 07.12.1998, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015, з 01.03.2017 по 15.03.2017 до пільгового стажу позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Постанова № 202).

Відповідно до п. І Постанови № 202, до списку робіт і професій відносяться усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За приписами п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 569/9411/14-a.

Як вже було зазначено вище, з 15.10.1998 по 07.12.1998 позивач працював на шахті «Світанок» Донецької області на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015, з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «шахта Комсомолець Донбасу».

Таким чином суд наголошує, що періоди роботи позивача з 15.10.1998 по 07.12.1998, 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015, з 01.03.2017 по 15.03.2017 підтверджуються відомостями, наявними в трудовій книжці, не потребують підтвердження додатковими довідками і підлягають врахуванню до пільгового стажу за Списком № 1 відповідно умов Постанови № 202.

Щодо врахування до пільгового стажу періоду строкової військової служби з 16.12.1998 по 29.04.2000.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.1998 року позивач був звільнений з посади електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на шахті «Світанок» Донецької області у зв`язку з призивом в армію.

Згідно висновків суду, викладених вище, період роботи з 15.10.1998 по 07.12.1998, який передує періоду служби позивача, підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

На підставі абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011- XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби (...) зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу (...) особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне за6езпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно- технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу (...), не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині першій статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу, відповідно до яких військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відтак, враховуючи, що період служби в РА передує періоду пільгового стажу позивача, то цей період служби з 16.12.1998 по 29.04.2000 також повинен бути врахованим до пільгового стажу.

Щодо врахування до пільгового стажу періоду навчання в ПТУ №72 м.Кіровське Донецької області з 01.09.1997 по 22.06.1998 за кваліфікацією електрослюсар підземний.

Відповідно трудової книжки, з 26.06.1998 ОСОБА_1 прийнятий слюсарем поверхневим на шахті «Світанок» Донецької області.

Згідно ст.38 ЗУ Про професійну(професійно-технічну)освіту від 10.02.1998 року час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Суд зазначає, що посада «слюсар поверхні» не входить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 №162, натомість входить до Списку № 2 (2010100а-19931).

Період з моменту закінчення навчання (22.06.1998) та початком періоду, який враховано як пільговий за Списком № 1 (15.10.1998)

Отже, дії відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду навчання з 01.09.1997 по 22.06.1998 є законними та обґрунтованими.

На підставі викладених висновків, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за належне:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №95 від 05.06.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

період роботи з 15.10.1998 по 07.12.1998 на шахті «Світанок» Донецької області на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

період строкової військової служби з 16.12.1998 по 29.04.2000;

період роботи з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015, з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «Шахта "Комсомолець Донбасу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3, 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211, 20грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми судового збору 807, 47грн.

Керуючись полоденнями КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бендери, 46, м. Суми, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №95 від 05.06.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 15.10.1998 по 07.12.1998 на шахті «Світанок» Донецької області на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті; період строкової військової служби з 16.12.1998 по 29.04.2000; період роботи з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2014 по 30.04.2015, з 01.03.2017 по 15.03.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бендери, 46, м. Суми, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 807 грн., 47 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка