Справа № 480/33/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: М.М. Шаповал
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 р. Справа № 480/33/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602 по справі № 480/33/25

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі також відповідач, ГУ ДПС у Сумській області ), у якому просив:

-скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Сумській області від 19.03.2024 № 06 штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки, та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 96 160 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції помилково не враховані докази, а саме документи про придбання товарів, які були надані позивачем як в рамках процедури адміністративного оскарження так і до матеріалів справи. Також вказує на те, що судом першої інстанції не враховані причини неможливості надання документів на товар під час перевірки.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Заперечуючи проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, стверджував, що під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом встановлено факти порушення платником податків вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: вимог пункту 12 статті 3, у частині ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів / не надання контролюючому органу на початок проведення перевірки документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Звертає увагу суду, що облікові документи не були надані суб`єктом господарювання на початок та в ході проведення перевірки. Допущені порушення слугували підставою для винесення податкового повідомлення рішення від 19.03.2024 № 06, яке відповідач вважає обґрунтованим та правомірним.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2025 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачем отримано копію апеляційної скарги позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований платником єдиного податку 2 групи, і не є платником ПДВ.

Основний вид діяльності (47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах). Здійснює діяльність в приміщенні магазину, розташованого в АДРЕСА_1 . Здійснює реалізацію мобільних телефонів.

ГУ ДПС у Сумській області керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.4 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі - Кодекс) згідно наказу від 05.02.2024 № 270-кп "Про проведення фактичної перевірки" було проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (зокрема магазину за адресою: АДРЕСА_1 ), через який здійснює (проводить) діяльність ФОП ОСОБА_1 , юридична (податкова) адреса: АДРЕСА_2 .

За результатами фактичної перевірки складено акт, який зареєстровано в ГУ ДПС у Сумській області 09.02.2024 № 1429/18/19/РРО/ НОМЕР_1 та у відповідності до статті 86 Кодексу направлений засобами поштового зв`язку за юридичною податковою адресою ФОП ОСОБА_1 супровідним листом ГУ ДПС у Сумській області від 12.02.2024 за № 1254/6/18-28-07-06-05 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за № 110.

Фактичною перевіркою встановлено недотримання ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265), у частині ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів / не надання контролюючому органу на початок проведення перевірки документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Під час проведення перевірки було надано запит до ФОП ОСОБА_1 про надання документів (термін до 10 год. 00 хв. 09.02.2024 року), який підписаний позивачем.

Посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області, які здійснювали перевірку 09.02.2024 складено акт про ненадання документів до перевірки на письмовий запит за № 147/С/18-28-07-06.

За результатами фактичної перевірки ГУ ДПС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.03.2024 № 06 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі статті 20 Закону № 265 у розмірі 96 160 грн за фактом порушення обліку товарних запасів (не надання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу) (96160 грн - вартість товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації 100 % - розмір санкції).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення супровідним листом ГУ ДПС у Сумській області від 19.03.2024 було направлено за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 908 та отримане позивачем 29.03.2024.

12.04.2024 позивачем направлено скаргу до ДПС України (вх. ДПС № 15065/6 від 17.04.2024) на податкове повідомлення-рішення від 19.03.2024 № 06.

За результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 від 12.06.2024 № 17675/6/06 (вх. ДПС № 1932/6 від 14.06.2024), ДПС України податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 19.03.2024 № 06 залишено без змін.

Позивач заперечуючи законність вказаного податкового повідомлення рішення, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки дійшов до висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства з урахуванням встановлених в ході перевірки фактів порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1 п.80.2 ст.80 ПК України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України).

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України).

Згідно з п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пп.16.1.2, пп.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Показники, визначені п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України повинні підтверджуватись первинними документами, які податкові органи мають право вивчати і перевіряти під час проведення перевірок.

Відповідно до п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Згідно з п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Так, під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом було встановлено порушення позивачем обліку товарних запасів (не надання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу) (96160 грн - вартість товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації 100 % - розмір санкції).

За викладеними у позові твердженнями позивача, вимоги які зазначені в приписах п. 12. ст. 3 Закону України "Про застосування Реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " не поширюються на фізичних осіб підприємців які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Як було встановлено судом, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на спрощеній системі оподаткування є платником єдиного податку другої груп, та займається підприємницькою діяльності за кодом видів економічної діяльності КВЕД _47.78 Роздрiбна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

Разом з тим фактичну перевірку проведеною за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту - магазину за адресою: АДРЕСА_3 , 3 поверх встановлено, що ФОП ОСОБА_1 реалізуються технічно складні побутові (зокрема смартфони та мобільні телефони) та супутні товари з використанням зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій типу DATECS МР-01, заводський номер АТ400100185, версії внутрішнього програмного забезпечення МР-01 1.01, якому контролюючим органом присвоєно унікальний фіскальний номер .

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон № 265. Його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників уповноважених осіб суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (абзац перший преамбули Закону № 265).

В приписах статті 2 Закону № 265 термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту" для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про захист прав споживачів". При цьому Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року № 231 (із змінами і доповненнями) (далі - Перелік № 231).

Фактичною перевіркою встановлено, що товари (зокрема смартфони та мобільні телефони), які реалізуються ФОП ОСОБА_1 в магазині за адресою: АДРЕСА_3 , відповідають визначенню технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій згідно визначеного Переліку № 231.

У силу імперативних приписів пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР фізична особа підприємець, яка провадить діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, зобов`язана надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому, згідно з п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496відповідно до статті 3Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України та підпункту 5пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі Порядок № 496).

Порядок № 496 визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно доЗаконузобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Так, згідно із пунктом 2 Розділу І Порядку № 496 визначено, що документи, які підтверджують облік та походження товарів єФорма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи.

Первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (пункт 1 Розділу ІІ Порядку № 496).

При цьому, пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 496 передбачено, що Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Отже, для фізичних осіб - підприємців документами, які підтверджують облік та походження товарів, є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена Порядком № 496, та первинні документи.

За викладеними у позові твердженнями, під час проведення перірки позивчем було повідомлено перевіряючих про те, що станом на 08.02.2024 року не може надати документів на придбання мобільних телефонів.

Отже, на момент перевірки позивачем не було надано контролюючому органу документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Під час адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення №06 від 19.03.2024 позивачем було надано копії документів на придбання товарів.

Проте, затвердженої Порядком № 496 Форми ведення обліку товарних запасів позивачем не надано.

При цьому, не надано відповідної Форми ведення обліку товарних запасів, що затверджена Порядком № 496, і до заяв по суті справи під час судового розгляду.

Крім того, в магазині, в якому проводиться діяльність ФОП ОСОБА_1 перевіряючими був здійснений опис фактичних залишків товарів на суму 95980 грн, який підписаний особисто позивачем, проте до суду скаржником надані видаткові накладні, що стосуються не всіх позицій, які зазначені у описі.

Водночас, як наголосив Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2024 року у справі № 300/2879/22, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 січня 2024 року у справі № 420/12275/22.

Отже, у спірному випадку порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР полягає у несвоєчасному наданні (не на початок перевірки, не під час проведення перевірки, ні до закінчення проведення перевірки) документів про походження цих товарів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78цього Кодексу.

Отже, позивачем не доведено факту ведення обліку технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність висновків відповідача про порушення позивачем пункту 12статті 3 Закону № 265/95-ВР, що виразилося у порушенні порядку обліку товарних запасів на загальну вартість 96160 грн. Спірне податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню, оскільки висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, є обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 480/33/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло