Справа № 160/32542/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32542/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року в адміністративній справі №160/32542/24 (головуючий суддя першої інстанції Голобутовський Р.З.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України; (третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 07.12.2024 року (згідно поштової накладної) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №10/в від 03.05.2024 року про відмову у призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки смерть ОСОБА_2 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння та не є нещасним випадком. Крім того, смерть ОСОБА_2 настала в період захисту ним Батьківщини, а причиною смерті стала вибухова травма несумісної з життям під час артилерійського обстрілу, відтак наявні підстави для призначення одноразової грошової допомоги. За викладених обставин позивач вважає, що відмова у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправною. Вказує, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї. На думку позивача, комісія безпідставно зазначила, що смерть настала в результаті нещасного випадку, оскільки зазначені твердження спростовуються службовим розслідуванням. Відтак, відповідач безпідставно відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги посилаючись на ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №10/в від 03.05.2024 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловіка молодшого сержанта ОСОБА_2 , з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Міністерство оборони України подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим. Апелянт зазначає, що згідно листа Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 25.07.2023 року №02-06/1006 (відповідно висновку експерта 16/763-С/23 від 23.03.2023 року) за результатами проведення судово-медичної експертизи був встановлений остаточний діагноз (отруєння оксидом вуглецю) та під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_2 виявлено алкоголь у кількості 2,41%. Відповідно до статті 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, є адміністративним правопорушенням. Відповідач вважає, що підстав для прийняття комісією позитивного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відхилити аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі.

Справа розглянута відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У період з 26.05.2025 року по 09.06.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. та суддя-член колегії Білак С.В. перебували у відпустці. У період з 26.05.2025 року по 13.06.2025 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 16.10.1993 року укладено шлюб між громадянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті: смт.Дворічна, Куп`янський район, Харківська область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.05.2023 року.

За фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 наказом командира ВЧ НОМЕР_4 від 17.03.2023 року №258 призначено службове розслідування.

27.03.2023 року командиром ВЧ НОМЕР_4 винесено наказ №297 «Про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_4 , молодшого сержанта ОСОБА_2 », в якому зазначено, що 17.03.2023 року у період близько з 10:00 год. до 10.55 год. тривав артилерійський обстріл з боку противника. Особовий склад підрозділу 2 стрілецької роти, виконуючи бойове завдання, підчас обстрілу перебував в укритті. В результаті влучання одного зі снарядів по укриттю, солдат ОСОБА_4 , і молодший сержант ОСОБА_2 загинули в результаті отримання вибухової травми. Таким чином, загибель вищезазначених військовослужбовців сталась під час виконання обов`язку військової служби, здійснення заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

В пункті 2 вказаного вище наказу вказано, що у зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки в діянні військовослужбовців - навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_2 , , вважати такими, що загинули під час виконання обов`язку військової служби, пов`язаним із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 17.04.2023 року, виданого Комунальним закладом «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» причина смерті ОСОБА_2 , - отруєння окисом вуглецю.

25.07.2023 року Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи складено лист №02-06/1006 на адресу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому зазначено, що 20.03.2023 року судово-медична експертиза трупа військовослужбовця ОСОБА_2 , 1972 року народження, проводилась у Чугуївському відділенні КЗО3 ХОБСМЕ на підставі постанови слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області Ващенко Є.. За результатами проведення судово-медичної експертизи трупа військовослужбовця ОСОБА_2 встановлений остаточний діагноз: «Отруєння оксидом вуглецю» («Висновок експерта» №12-17/189-Чт/23 від 20.03.2023 року).

При проведенні судово-токсикологічної експертизи крові від трупу військовослужбовця ОСОБА_2 були виявлені: алкоголь у кількості 2,41% («Висновок експерта» №16/763-С/23 від 23.03.2023); карбоксигемоглобін-47% («Висновок експерта» №16/764-С/23 від 23.03.2023).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця з протоколу №1359 від 17.07.2023, травма (17.03.2023) ОСОБА_2 «Отруєння окисом вуглецю. Алкогольне сп`яніння».

Позивач, як дружина загиблого військовослужбовця, та мати ОСОБА_2 звернулися із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

03.05.2024 року витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №10/в встановлено, що згідно з листом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 25.07.2023 року №02-06/1006 за результатами проведення судово-медичної експертизи був встановлений остаточний діагноз (отруєння оксидом вуглецю) та під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_2 виявлено алкоголь у кількості 2,41%. Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення адміністративного правопорушення вчинення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

ІНФОРМАЦІЯ_8 16.05.2024 року направлено лист за №7/17702/19 до ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_5 , в якому повідомлено, що Комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги гр. ОСОБА_5 , 1950 року народження, - матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період воєнного стану молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що позивач, як дружина померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 , має право на отримання відповідної грошової допомоги, оскільки ні відповідач, ні третя особа не надали суду достатніх доказів, які свідчили б про те, що смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 була пов`язана із станом алкогольного сп`яніння військовослужбовця, а тому відсутні підстави, встановлені статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для відмови позивачу у призначені та виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, враховуючи положення ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка - молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII; в редакції на час я спірних правовідносин) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Розмір одноразової грошової допомоги визначений статтею 16-2 Закону №2011-XII.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 (далі - Постанова №168, в редакції на час спірних правовідносин), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян рф або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 №1066).

В редакції, чинній станом на час смерті ОСОБА_2 абзац 1 п.2 Постанови №168 визначав, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Абзацами 2-4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Частиною першою статті 16-3 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Відповідно до частини восьмої статті 16-3 Закону №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 року №975, якою затверджено відповідний Порядок (далі по тексту - Порядок №975 в редакції на час спірних правовідносин).

Вказаний Порядок №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно абзацу 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно пункту 3 Порядку №975 (в редакції на час спірних правовідносин) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 10 Порядку №975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та копії документів, перелік яких визначено у цьому пункті.

Відповідно до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця внаслідок вчинення ним дій, що передбачені статтею 164 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», така одноразова допомога не призначається і не виплачується, зокрема у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/ наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Наведене вище узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який викладено у постановах від 20.03.2018 у справі № 813/4502/17, від 12.11.2020 у справі №186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19 тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 17.03.2023 в смт. Дворічна Куп`янського району Харківської області у період близько з 10:00 год. до 10.55 год. тривав артилерійський обстріл з боку противника. Особовий склад підрозділу 2 стрілецької роти, виконуючи бойове завдання, підчас обстрілу перебував в укритті. В результаті влучання одного зі снарядів по укриттю, солдат ОСОБА_4 , і молодший сержант ОСОБА_2 (чоловік позивача) загинули в результаті отримання вибухової травми.

Відтак, загибель зазначених військовослужбовців сталась під час виконання обов`язку військової служби, здійснення заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Вказані обставини встановлені під час проведення службового розслідування, висновки якого затверджені наказом командира ВЧ НОМЕР_4 від 27.03.2023 року №297.

В пункті 2 наказу №297 вказано, що у зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки з діянні військовослужбовців - навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти солдата ОСОБА_4 , номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати такими, що загинули під час виконання обов`язку військової служби, пов`язаним із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Тобто, проведеним службовим розслідуванням встановленні обставини, які спричинили смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 , та які не пов`язанні із станом алкогольного сп`яніння військовослужбовця чи його наслідками.

Відповідач, з посиланням на лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 25.07.2023 року №02-06/1006 (відповідно висновку експерта 16/763-С/23 від 23.03.2023), в якому зазначено, що за результатами проведення судово-медичної експертизи встановлений остаточний діагноз (отруєння оксидом вуглецю) та під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_2 виявлено алкоголь у кількості 2,41%, вважає, що підстави для прийняття комісією позитивного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відсутні, оскільки ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим відповідачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів, які свідчили б про те, що смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 була пов`язана із станом алкогольного сп`яніння військовослужбовця або спричинена перебуванням у такому стані, як і доказів притягнення загиблого до адміністративної відповідальності, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, підстави, які встановлені статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для відмови позивачу у призначені та виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка відсутні, а тому позивач, як дружина померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 , має право на отримання відповідної грошової допомоги.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерство оборони України має дискреційні (виключні) повноваження щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а тому права позивача належить захистити шляхом зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка - молодшого сержанта ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року в адміністративній справі №160/32542/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року в адміністративній справі №160/32542/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко