Справа № 140/4348/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4348/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), відповідно до якого просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 лютого 2025 року № 47 щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 15 лютого 2025 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи 08 червня1994 року по 31 грудня 2003 року - по записам трудової книжки, а період роботи з 01 січня 2004 року по 19.04.2006 року - по даних Реєстру застрахованих осіб.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 звернувся до територіального відділку Пенсійного фонду України за місцем проживання з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, надавши пакет документів для призначення пенсії. Згідно пункту 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстери торіальності мої документи для призначення пенсії були направлені на розгляд до Головного уп равління ПФУ в Харківській області, яке Рішенням від 03.02.2025 №47 від мовлено у призначенні пенсії за віком по досягненню 60-річного віку, в зв`язку з відсутністю необ хідного 32-річного страхового стажу Відповідачем до страхового стажу не було враховано період роботи з 08.06.1994 по 19.04 2006 (запис №05-06 трудова книжка НОМЕР_1 від 04.08.1987, оскільки запис про прийом на роботу було зроблено без зазначення номеру договору З такими діями відповідача не погоджуюсь, вважаю їх незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують моє конституційне право на соціальний захист. Відтак, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.01.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.02.2025 №47 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Позивач, вважаючи протиправною відмову пенсійного органу у призначенні пенсії, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає про таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-1V. При цьому, відповідно до чинного законодавства страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (ст 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до статті 24 Закону №: 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24) Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону ні даними, що міститься в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058- ІV).

Відповідно до частин 3, 4 статті 24 Закону №1058- ІV страховий стаж обчислюється в місяцях Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в по рядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом Отже, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків па загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з і січня 2004 року. Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд України у Постанові від 12.09.2022 по справі №580/4885/20. Таким чином до 1 січня 2004року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж.

До 1 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж). Таким чином до 1 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж. У спірний період роботи з 01.07.2000р. по 31.12.2003р. діяли норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, відповідно до частини 1 статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах:, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також па підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а у відповідності до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Вимоги до ведення трудової книжки та до оформлення записів до неї, регламентовані Порядком ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993. Згідно п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вно сяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць дво значними) Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення Згідно до пунктом 2,6 Порядку №58, у разі виявлення непра вильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Згідно до пунктом 2.7. Порядку№ 58, у разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Згідно з пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» №301 від 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Для вирішення питань, щодо неясності, в оформленні трудової книжки затверджено Порядок, підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою КМУ за №637 від 12.08.1993 в поточній редакції від 05.10.2018. Так, згідно до пунктом 1 Порядку №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим, згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» №301 від 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, покладається на керівника підприємства, установи, організації, представни цтва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених зако ном випадках іншу відповідальність.

Верховний Суду постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а вказав, що певні недоліки що до заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії; в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 - відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації Таким чином, недотримання правій ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Враховуючи викладене, вважаю, що період роботи до 01 січня 2004 року підлягає до зарахування по записам трудової книжки, а після 1 січня 2004 року - на підставі даних Реєстру застрахованих осіб.

Натомість відповідачем не взято до уваги період роботи з 08.06.1994 по 19.04.2006 запис №0506 трудова книжка НОМЕР_1 від 04.08.1987, оскільки спірний запис про прийом на роботу було зроблено без зазначення номеру договору. Разом з тим, записи у трудовій книжці зроблено без помарок та виправлень, містять записи щодо підстав їх внесення до трудових книжок, наявні підпис керівника та печатка підприємства, а тому не викликають жодних сумнівів. Надмірний формалізм відповідача щодо надання правової оцінки наданим мною документам необґрунтований та безпідставний, а тому вважаю, що в силу наведених вище законодавчих підстав спірний період з 08 червня 1994р по 31 грудня 2003 підлягає зарахуванню до страхового стажу по записам трудової книжки, а період роботи з 01.01.2004 по 19.04.2006 - по даних Реєстру застрахованих осіб. В сукупності зі стажем роботи зарахованим відповідачем (розрахунок стажу додається) 28 р. 11 міс. 13 дн та спірним періодом загальний стаж становить понад необхідних 32 роки визначений відпо відно до вимог ст 26-28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для чоловіків, які набули право на пенсію в 60-ти річному віці у період з 01 січня по 31грудня 2025р.

Статгею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням пенсії, відповідно до якого призначення пенсії здійснюється за зверненням особи. Відповідно до п. 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України . П 1.7. Порядку №22-1 визначає, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку Відповідно до п.1 8. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призна чається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. На підставі викладеного, вважаю що маю право на призначення пенсії з дня набуття права на пенсію, тобто з 15 лютого 2025 року.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чупкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо). Це означає, що відповідач має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізува ти своїх прав Відповідальність за недотримання трудового законодавства покладена на роботодав ця, а тому пенсіонер не повинен бути заручником обставин, на які він ні в який спосіб не може вплинути.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини І статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу (частиною І статті 77 КАС України). В той же час згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, особливістю адміністрати вного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень

Щодо позовної вимоги - зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити пенсію ОСОБА_1 з 15.02.2025 (з наступного дня після досягнення віку), зарахувавши до страхового стажу періоди роботи 08 червня1994 року по 31 грудня 2003 року та період роботи з 01 січня 2004 року по 19.04.2006 року, суд зазначає таке.

Відповідно до аб. 1 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38,частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено судом, позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення та виплату пенсії 03.03.2025, отже відповідне призначення слід здійснити з 15.02.2025.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене, даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 16.04.2025 №9375-8652-5248-0221.

Керуючись статтями 2, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 лютого 2025 року № 47 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи 08 червня1994 року по 31 грудня 2003 року та період роботи з 01 січня 2004 року по 19.04.2006 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, площа Свободи, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 14099344).

Суддя Ф.А. Волдінер