Справа № 302/468/25
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/468/25
Провадження № 2-а/302/6/25
Категорія 139
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Сита Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 2-5).

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що вона мала у власності легковий автомобіль Audi А6, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Постановою 5АВ № 9603044 від 17.03.2025 її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 гривень за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та у постанові вказано, що особа яка керувала 26.01.2025 транспортним засобом Audi реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Івано-Франківськ вул. Євгена Коновальця, 411 перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів, більше як на 20 км/год.

Позивачка у позові посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала, вказане адміністративне правопорушення вона не вчиняла. Зазначає, що у час та місці, яке зазначено у постанові, транспортним засобом вона не керувала, так як вказаний автомобіль вона продала 06.01.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Але так як на той час бази даних в Сервісному центрі МВС не працювали, вона не змогла зняти автомобіль з обліку та переоформити його на покупця ОСОБА_2 , тому через приватного нотаріуса оформила на ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність на повне розпорядження автомобілем з правом продажу. Згодом вона дізналась, що в 20-х числах січня 2025 року ОСОБА_2 продав даний автомобіль громадянину ОСОБА_3 , після чого було оформлено нотаріально засвідчену довіреність НТР088233 від 31.01.2025 на дружину останнього, та цей автомобіль був переоформлений 11.02.2025 безпосередньо на власника ОСОБА_3 у ТСЦ МВС № 2643.

У пред`явленому позові позивачка ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 5АВ № 9603044 від 17.03.2025, складену на неї, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025, адміністративна справа № 302/468/25 розподілена судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю. В. (а.с. 27).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.04.2025 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, позивачці надано судом десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, починаючи з дати отримання ухвали суду (а.с. 28-33).

25.04.2025 на виконання вищевказаної ухвали від 09.04.2025, від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Белла В. М. до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 35-37), в якій просить: прийняти позовну заяву до розгляду; у разі необхідності поновити строки на оскарження постанови; визнати протиправною та скасувати постанову серії 5АВ № 09603044 від 17.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, складену на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 . До уточненої позовної заяви, викладеної в редакції від 25.04.2025 письмового клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем не додано. В уточненій позовній заяві від 25.04.2025 ОСОБА_1 уточнено коло осіб, які беруть участь у справі та, крім того, позивачем зазначено, що оскаржувана Постанова серії 5АВ № 09603044 від 17.03.2025 з повним її змістом отримано нею рекомендованим листом лише 23.04.2025, та на підтвердження даних обставин додано копію повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовий конверт із зазначенням дати відправлення поштової кореспонденції 01.04.2025. Та, як вказує у позові, про наявність штрафу позивачка дізналася із застосунку «Дія» 17.03.2025, де зазначено серія і номер протоколу 5АВ/9599615, а не саме постанова серії 5АВ № 09603044 від 17.03.2025, яка є предметом оскарження в порядку КАС України.

Ухвалою суду від 05.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та осіб, які беруть участь у справі (а.с. 41-42).

23.05.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач висловив заперечення проти позову, зазначивши, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 17.03.2025 винесена на підставі автоматичної фіксації порушення ПДР від 03.02.2025. Докази порушення (фотознімки, дані технічного засобу) відповідають вимогам статті 251 КУпАП і є належними та допустимими. Натомість аргументи позивачки про відсутність у неї факту керування спростовуються вимогами частини першої статті 14-2 КУпАП, згідно з якими відповідальність несе власник транспортного засобу. Довіреність, надана іншій особі, не є підставою для звільнення від відповідальності, оскільки дані про належного користувача не внесені до відповідного реєстру (а.с. 54-70).

06.06.2025 через систему «Електронний суд» до суду подано клопотання про приєднання доказів, згідно якого представник позивачки просив приєднати до матеріалів справи копію квитанції ПриватБанку від 05.06.2025 № 0.0..1 та копію скріншотів витягів з електронного застосунку «Polis UA» про відсутність штрафів за автомобілем позивачки (а.с. 95-97).

12.06.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення які зводяться до того, що в даному випадку умови для звільнення власника тз ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не були виконані. Вона є належним суб`єктом правопорушення, і постанова про адміністративне правопорушення є законною (а.с. 110-115).

17.06.2025 наказом голови Міжгірського районного суду Закарпатської області відраховано зі штату Міжгірського районного суду Закарпатської області суддю ОСОБА_4 у зв`язку з достроковим закінченням її відрядження до Міжгірського районного суду Закарпатської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 10.06.2025 № 1231/0/15-25 «Про дострокове закінчення відрядження судді Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 до Міжгірського районного суду Закарпатської області та одночасне відрядження судді Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 до Перечинського районного суду Закарпатської області для здійснення правосуддя».

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025, цивільна справа № 302/468/25 розподілена судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Пухальському С. В. (а.с. 127).

Ухвалою суду від 30.06.2025 справу прийнято до провадження. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 128).

04.07.2025 до суду позивачкою подані пояснення які зводяться до того, що вона не могла тривалий час зв`язатися з ОСОБА_3 , який є кінцевим власником її автомобіля та вчинив адміністративні правопорушення, зазначені в оскаржуваній постанові. За інформацією його сестри, ОСОБА_3 , військовослужбовець, під час відпустки придбав автомобіль і користувався ним у лікувальних цілях через поранення, перевищуючи швидкість. Після лікування він повернувся на фронт і фізично не мав змоги подати заяву до поліції у встановлений строк.

Як зазначає позивачка, вона не вчиняла правопорушень і не мала інформації про його вчинення та відповідно до статей 9, 10 КУпАП, не повинна нести відповідальність за чужі дії. Наявність адміністративної відповідальності на її ім`я негативно вплине на її права, зокрема на отримання постійного посвідчення водія. В свою чергу, затримка перереєстрації автомобіля на нового власника ( ОСОБА_2 ) не повинна шкодити її правам. Штраф за правопорушення сплачений справжнім порушником ОСОБА_3 у подвійному розмірі.

Враховуючи зазначене, просить суд скасувати оскаржувану постанову (а.с. 129).

Ухвалою суду від 15.09.2025 продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей провадження, передбачених статтями 268, 269 та 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с. 131-132).

25.08.2025 до суду представником позивачки подана заява, за змістом якої зазначив, що сторона позивача під розгляду даної позовної заяви не бажає прийняття судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат у разі задоволенні позову (а.с. 130).

Сторони в судове засідання не з?явилися.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 17 березня 2025 року винесено постанову серії 5АВ № 09603044 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с. 38).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 03.02.2025 о 10 год 45 хв, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 441, особа, яка керувала транспортним засобом «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 (двадцять п`ять) км/год, чим порушила пункт 12.9. б) Правил дорожнього руху України. За дане правопорушення відповідальну особу, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 5АВ № 09603044 від 17.03.2025 винесла поліцейський Департаменту патрульної поліції Вінтя Інна Віталіївна на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі Система).

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом КАСКАД 166-1220, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб КАСКАД 166-1220 має Сертифікат перевірки типу UA.TR.001 5-19 Rev. 2 від 17.09.2020 та дійсний до 14.01.2029 (а.с. 83-84).

Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет, посилання https://bdr.mvs.gov.ua/user/resolution/5%D0%90%D0%92/096 ідентифікатор доступу: 59CqYLkK4C6.

Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості транспортним засобом «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 є 5 фотокарток з зображенням правопорушення транспортного засобу та відеозапис руху зазначеного транспортного засобу (а.с. 76-78). На вказаних фотокартках зазначена вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме:

-дата та час вчинення правопорушення;

-місце вчинення правопорушення;

-географічні коорданати місця вчинення правопорушення;

-фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку;

-швидкість руху автомобіля, км/год;

-обмеження (перевищення) швидкості, км/год;

-напрямок руху автомобіля.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості водієм т.з. «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 доведений в повній мірі.

Подані стороною відповідача докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП, статтям 72, 73,74,75,76 КАС відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку».

Пунктом 12.9.б) Правил дорожнього руху України визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 № 8073-X (КУпАП), а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1-279-4 КУпАП та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 січня 2020 року № 13 (далі Інструкція).

Відповідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 5 Інструкції, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне:

наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі;

відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою;

наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи;

наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України;

наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час опрацювання інформаційних файлів, метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками правопорушення та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення адміністративної постанови, уповноважений поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом третім Інструкції зазначається, що при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису

Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 КУпАП, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова друкується з використанням засобів Системи та протягом трьох днів із дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В тексті позовної заяви, позивач зазначає що не керувала 03.02.2025 транспортним засобом «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення адміністративного порушення позивач перебувала в с. Синевирська Поляна, а зазначений транспортний засіб на підставі довіреності знаходився в іншої особи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 14 липня 2015 року було доповнено КУпАП статтями щодо порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, а також внесені зміни до інших профільних законів.

Відповідними змінами КУпАП доповнено статтю 14-2, якою впроваджено поняття відповідальної особи на яку покладено відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі.

В примітці до статті 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Суб`єктами адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), виступають юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб. Такими особами можуть бути власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах. До останніх, зокрема, належать володарі транспортних засобів, тимчасово ввезених на митну територію України для власного користування більш як на два місяці.

Отже, суб`єктом правопорушення даної категорії справ можуть бути:

належний користувач транспортного засобу;

фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб;

керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб;

особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи;

особа, яка ввезла транспортний засіб на іноземній реєстрації на територію України.

Діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, статтею 1187 Цивільного Кодексу України віднесено до джерела підвищеної небезпеки. Ця небезпека полягає у самій суті використання транспортного засобу. Людина не може до кінця контролювати механізми під час їх експлуатації. Це пов`язано з рядом об`єктивних факторів, які потрібно відрізняти від внутрішнього ставлення людини до безпеки чи до ризику, оскільки ці категорії є оціночними, а у даному випадку мова йде саме про об`єктивно обумовлену можливість настання негативних наслідків від здійснення цього виду діяльності.

Тому навіть лише факт володіння транспортним засобом породжує певні права та обов`язки осіб, за якими зареєстрований транспортний засіб.

Наявність зазначених додаткових ознак, характерних для фізичної або юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, вимагає віднесення їх до спеціальних суб`єктів адміністративного правопорушення.

Порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, як і інші правопорушення, характеризуються певним ступенем суспільної небезпеки, яка є категорією об`єктивною й існує незалежно від її оцінки кимось. Саме рівень суспільної небезпеки служить тією головною ознакою, за якою класифікуються певні протиправні діяння та визначається їхня приналежність до кримінальних, адміністративних, дисциплінарних чи інших правопорушень, а також встановлюється міра відповідальності за їх вчинення.

Гарантування функціонування врегульованих правом суспільних відносин покладається на державу. У цьому й полягає її правоохоронна функція

Таким чином, внесені зміни дозволили розширити поняття суб`єкта правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, не обмежуючись власниками (співвласниками) транспортних засобів.

Також Законом України № 596-VIII від 14 липня 2015 року КУпАП доповнено статтями 279-1-279-4, в яких приписано особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі тощо.

Більше того, стаття 279-3 КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції № 13, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне:

наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі;

відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою;

наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи;

наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу, зареєстрованого за межами України, - інформації про особу, яка ввезла його на територію України;

наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено уповноваженими особами Національної поліції під час опрацювання інформаційних файлів, метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками правопорушення та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення адміністративної постанови та відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на час вчинення правопорушення транспортний засіб «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано на ОСОБА_1 (а.с. 79), що не заперечується позивачем.

Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є встановлення належного користувача транспортного засобу.

Відповідно до п. 3 Загальної частини Постанови КМУ від 08.10.2022 № 1145 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Згідно п. 5 Загальної частини вищезазначеної Постанови, відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через:

територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі сервісні центри МВС);

електронний кабінет водія;

Портал Дія.

При цьому невнесення відомостей до Реєстру щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Відповідно до статті 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Довіреністю позивач ОСОБА_1 06.01.2025 уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися від її імені належним їй транспортним засобом (а.с. 12).

В свою чергу, на підставі вищезазначеної довіреності, діючи від імені ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 бути представником ОСОБА_1 при продажі, обміні, передачі в оренду та вчинення інших правочинів, передбачених чинним законодавством, а також при знятті з обліку в будь-яких територіальних та регіональних сервісних центрах МВС України належного ОСОБА_1 транспортним засобом марки AUDI A6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 19).

У справі № 573/476/19 від 04 листопада 2020 року Верховний Суд зазначив, що довіреність є лише письмовим документом, який надає право діяти від імені іншої особи, володіти, користуватися, розпоряджатися майном, але не є підставою для переходу права власності на майно. Отже, особа, яка отримала довіреність на розпорядження транспортним засобом, не стає його власником без укладення відповідного договору купівлі-продажу.

Таким чином, для зміни власника транспортного засобу необхідно укласти договір купівлі-продажу та зареєструвати його відповідно до вимог законодавства.

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 05.05.2025 № 31/28/16-8047-2025, станом на 03.02.2025 (дата вчинення адміністративного правопорушення) транспортний засіб «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інший належний користувач відсутній (а.с. 79).

Принагідно суд зауважує, що саме з ініціативи власника вносяться до реєстру відомості про належного користувача транспортного засобу.

Оскільки заяви, клопотання до органу поліції про визнання факту порушення чи у строки встановлені статтею 279-3 КУпАП від належного користувача чи іншої особи не надходили, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того, що вона як власник транспортного засобу «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 вносила особисто до Реєстру відомості про належного користувача належного їй на праві власності транспортного засобу станом на час вчинення правопорушення та час винесення постанови, належним суб`єктом правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху зафіксованого в автоматичному режимі є власник транспортного засобу ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи наведені вище норми, позивач, як власник транспортного засобу, є суб`єктом правопорушення, яке ставиться їй у провину.

Тому суд не приймає як доказ невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови, довідку-підтвердження від 21.03.2025 про перебування 03.02.2025 з 08.30.год по 14.00 год на робочому місці в Синевирсько-Полянському ліцеї (а.с. 15).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова серій 5АВ № 09603044 від 17.03.2025 прийнята уповноваженими особами з дотриманням процедури, встановленої вищенаведеними нормами, відповідає вимогам статті 283 КУпАП, містить накладення цифрового підпису та дозволяє через ідентифікатор доступу пересвідчитися, що в момент учинення правопорушення зображено саме транспортний засіб «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо доводів позивача про звернення до Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до статті 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Оскільки:

від гр. ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції в строки визначені статтею 279-3 КУпАП не надходили звернення щодо надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення 03.02.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

від гр. ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції в строки визначені статтею 279-3 КУпАП не надходили звернення щодо надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення 03.02.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

від гр. ОСОБА_6 до Департаменту патрульної поліції в строки визначені статтею 279-3 КУпАП не надходили звернення щодо надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення 03.02.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

транспортний засіб «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 03.02.2025 не вибув з володіння ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником транспортного засобу «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено ОСОБА_1 ;

відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення 03.02.2025 року є власник транспортного засобу «AUDI A6» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, суд звертає увагу, що до матеріалів справи подано платіжну інструкцію про сплату штрафу на виконання оскаржуваної позивачкою постанови про адміністративне правопорушення № 5АB 09603044 від 06.06.2025 (а. с. 101).

Однак, проаналізувавши зміст вказаного платіжного документу, судом встановлено, що штраф за порушення правил дорожнього руху сплачені гр. ОСОБА_7 із зазначенням фактичного платника ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Справи про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі багаторазово ставали предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Проте Суд визнавав правомірність відповідальності власників транспортних засобів. Такі рішення були прийняті, зокрема, у справах Falk v Netherlands, OHalloran and Francis v. the United Kingdom та ін.

Наприклад, у рішенні по справі «Фальк проти Нідерландів», суть якого зводиться до оскарження заявником рішення про накладення штрафу із зазначенням імені та адреси особи, яка керувала на момент учинення правопорушення його автомобілем, ЄСПЛ вказує на те, що, незважаючи на заборону презумпції права або факту, вони повинні бути пропорційні меті, переслідуваної державою.

У цій справі, на думку суддів ЄСПЛ, мета оспорюваного правила про об`єктивну відповідальність власника автотранспортного засобу, що міститься в законі про адміністративне виконання правил дорожнього руху, полягає в ефективному забезпеченні дорожньої безпеки та створенні умов, за яких порушення правил дорожнього руху не залишаються безкарними у випадках, коли неможливо встановити особу, котра керувала автомобілем. Таким чином, принцип пропорційності у цій справі було дотримано, і скарга заявника визнана явно необґрунтованою. Зокрема, ЄСПЛ зазначає: «Оцінюючи те, чи в цьому випадку дотримано принцип пропорційності, Суд усвідомлює, що оскаржене правило встановлення відповідальності (щодо зареєстрованого власника автомобіля) було запроваджене з метою утвердження ефективної безпеки дорожнього руху через забезпечення того, що порушення правил дорожнього руху, виявлені за допомогою технічних або інших засобів і вчинені водієм, чию особу на той час встановити не було можливості, не залишаться безкарними, з одночасним належним урахуванням потреби домогтися того, щоб судове переслідування і покарання за такі правопорушення не призводило до неприйнятного обтяження органів судової влади держави». Він також зазначає, що «…відповідна особа не залишається при цьому без засобів захисту, бо може висувати доводи на підставі статті 8 цього Закону та (або) стверджувати, що на відповідний час поліція мала реальну можливість зупинити машину і встановити особу водія». Крім того, «…Суд не може визнати, що стаття 5 Закону, яка зобов`язує зареєстрованого власника автомобіля брати на себе відповідальність за своє рішення дозволити іншій особі користуватися його автомобілем, суперечить пунктові 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Тому Суд робить висновок, що національні органи влади, накладаючи на заявника оспорюване стягнення, презумпції невинуватості не порушили».

Під час розгляду справи OHalloran and Francis v. the United Kingdom, яка стосувалась оскарження передбаченої британським законом необхідності надання владі зареєстрованими власниками транспортних засобів відомостей про особу, яка реально керувала автомобілем у момент, коли поліцейська камера спостереження зафіксувала перевищення автомобілем встановленої швидкості. Цей обов`язок, на думку позивачів, є порушенням права не давати самозвинувачувальних показань і так званої привілеї проти самозвинувачення, а тим самим і принципів справедливого судового розгляду, закріплених у статті 6 Конвенції. Однак Велика палата Європейського Суду більшістю голосів визнала, що у справі не було допущено жодного порушення вимог статті 6 Конвенції.

Також Суд підтримав думку лорда Бінгема про те, що усі, хто володіють або керують автомобілем, знають, що тим самим вони визнають певний режим регулювання. Цей режим діє не тому, що володіння чи управління автомобілем це привілей чи пільга, що дарується державою, а тому, що володіння автомобілями та їх використання загальновизнано можуть призводити до тяжких тілесних ушкоджень. Можна сказати, що ті, хто приймають рішення володіти або управляти автомобілем, беруть на себе певні обов`язки і зобов`язання, які є частиною регулятивного режиму щодо автотранспортних засобів. У законодавстві Сполученого Королівства до цих зобов`язань відноситься обов`язок у разі наявності підозр про вчинення порушень правил дорожнього руху повідомляти владі відомості про особу, що керувала автотранспортним засобом на момент такого порушення.

Застосування засобів автоматичної фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є правомірним та таким, що не порушує прав і основоположних свобод людини з огляду на наступне:

порядок притягнення до такої відповідальності визначений законодавчо, а саме Законом України від 14.07.2015 № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»;

введені обмеження переслідують легітимну мету держави, яка полягає у забезпеченні однієї з найважливіших форм громадської безпеки безпеки дорожнього руху. ЇЇ змістом є запобігання або усунення шкідливих для життя та здоров`я людини, власності наслідків, що можуть бути заподіяні використанням транспорту;

необхідність убезпечення суспільства від шкідливих наслідків, що виникають унаслідок експлуатації транспортних засобів, зумовлена Конституцією України, зокрема положеннями статті 3, згідно з якою «людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю». Захист закріплених життєво важливих інтересів, а також задоволення потреб на безпечне переміщення учасників дорожнього руху реалізується правотворчою і правозастосовною діяльністю уповноважених державних органів. Задля забезпечення дотримання установлених правил руху транспорту та пішоходів державою використовуються певні методи, одним із яких є накладення адміністративних стягнень за вчинені правопорушення, у тому числі такі, що зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічних засобів. Лише за ці правопорушення до адміністративної відповідальності притягується фізична або юридична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. В усіх інших випадках стягнення накладається безпосередньо на ту особу, що керувала транспортним засобом у момент учинення правопорушення;

особа, яка притягається до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, виявлене в автоматичному режимі, має можливість звернутися до підрозділу Національної поліції в порядку, визначеному статтею 279 КУпАП, для звільнення від адміністративної відповідальності у разі, якщо транспортний засіб вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу, а також якщо особа, котра фактично керувала транспортним засобом на момент учинення вказаного проступку, звернеться з відповідною заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, законодавством передбачено можливість оскарження накладеного стягнення як в адміністративному порядку у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), так і в судовому в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України із забезпеченням гарантій, закріплених у статтях 6 і 7 Конвенції.

Таким чином, враховуючи той факт, що:

від інших осіб до Департаменту патрульної поліції в строки визначені статтею 279-3 КУпАП не надходили звернення щодо надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення 03.02.2025 на транспортному засобі «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

транспортний засіб «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 03.02.2025 не вибув з володіння ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та згідно листа РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 05.05.2025 № 31/28/16-8047-2025 власником транспортного засобу «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 ;

зазначені в адміністративному позові довіреності є лише письмовими документами, які надали право діяти від імені ОСОБА_1 , володіти, користуватися, розпоряджатися її майном, але не є підставою для переходу права власності на майно - згідно прим. до ст. 122, ст. 14-2 КУпАП та враховуючи вищезазначене дає всі підстави стверджувати, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а поліцейський Департаменту патрульної поліції Вінтя І. В. мала всі законні підстави для складання адміністративних матеріалів по справі, нею дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, аналізуючи наявні в справі докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, оскільки позивачем та його представником не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Пухальський С. В.