Справа № 299/4639/25
Суддя: Леньо В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4639/25
У Х В А Л А

19.09.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши заяву про самовідвід у адміністративній справі за адміністративним позовом адвоката Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №004692Е від 15.08.2025 року

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області звернулася адвокат Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 року вказану справу передано судді Леньо В.В.

У вказаній справі заявлено самовідвід з огляду на наступне.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що із змісту адміністративного позову та оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення №004692Е від 15.08.2025 року «12 серпня 2025 року близько 15 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) в прикордонній смузі на відстані 4500 метрів до державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який перебував та пересувався в прикордонній смузі без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України».

Заявляю, що у моєму провадженні перебували матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово непрацюючого, за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП (Судова справа № 299/4307/25, Номер провадження 3/299/1863/25).

Вказана справа розглядалася за участі притягуваного до адмінвідповідальності та представника ОСОБА_3 .

За наслідками розгляду справи провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185-10 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У постанові від 10.09.2025 року зазначено, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 007297Е від 12.08.2025 року, 12.08.2025 о 15 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади) в прикордонній смузі на відстані 4500 метрів до державного кордону, був виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_2 , спільно з гр. ОСОБА_1 , який не виконав неодноразову законну усну вимогу військовослужбовця ДПСУ пред`явити документи, що посвідчують особу, почав поводити себе зухвало та вдався до втечі.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано як порушення вимоги ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 19.06.2003 року, а саме злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця ДПСУ під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а вину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 12.08.2025 року разом з сином ОСОБА_1 їхали автомобілем додому в смт.Королево. На контрольному посту, військовослужбовці ДПСУ попросили їх пред`явити документи, що посвідчують особу. Він пред`явив посвідчення залізничника, після чого в нього почали вимагати пред`явити військово-облікові документи. Він пояснив, що є пенсіонером (64 роки) і такі у нього відсутні. Після чого, між ним та працівником прикордонної служби виник спір. Він викликав працівників поліції для усунення непорозумінь. Поліцейські не вбачали в його діях ніяких порушень, та поїхали з місця події, після чого працівники прикордонної служби їх з сином затримали та склали протокол про адмністративне правопорушення за злісну непокору. Вважає, що виконав вимоги прикордонника та пред`явив йому документ що посвідчує особу, в зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_2 адвокат Продан О.В. в судовому засіданні пояснила, що будь-яких доказів на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, а також винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні, суду не надано. З наявних матеріалів справи неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-10 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив злісну непокору законній вимозі прикордонника.

Додатково як притягуваний до адмінвідповідальності так і представник ОСОБА_3 зазначали, що затримали також сина ОСОБА_1 , хоча в нього були документи, зокрема на підтвердження бронювання.

Отже, обставини конфліктної ситуації 12.08.2025 о 15 год. 10 хв. були предметом розгляду при розгляді адмінматеріалів у судовій справі №299/4639/25, зокрема і щодо участі ОСОБА_1 (сина притягуваного до адмінвідповідальності ОСОБА_2 ) та такому надано юридичну оцінку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожен має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 09.11.2006 у справі Білуха проти України (заява № 33949/02), від 21.12.200 у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні від 28.10.1998 у справі Кастільйо Алгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain, заява № 28194/95) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Ст.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією ООН 27.07.2006 року № 2006/23 передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Підстави для відводу (самовідводу) передбачені ст.36, 37 КАС України.

Відповідно до загальних принципів судочинства адміністративні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Об`єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання.

Зазначена обставина є безумовною підставою для відводу і у разі її наявності суддя повинен заявити самовідвід. Під попереднім вирішення справи слід розуміти усі випадки, коли справа розглядалася в судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Об`єктивною підставою для відводу є родинні стосунки з особами, які беруть участь у справі. Зокрема, суддя підлягає відводу, якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2 ст.36 КАС України).

Приймаючи до уваги наведені в заві про самовідвід обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та передбачені п.4 ч.1 ст.36 КАС України та унеможливлюють розгляд справи та з метою виключення сумнівів в неупередженості суду, клопотання про самовідвід підлягає задоволенню, а справа передачі на розгляд іншому судді, який визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 КАС України,

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Леньо В.В. задоволити.

Адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №004692Е від 15.08.2025 року для розгляду по суті передати іншому судді Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Леньо