Справа № 692/1182/25
Суддя: ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/1182/25
Провадження № 2-а/692/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в спрощеному порядку) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Черкаській області про скасування постанови інспектора,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Черкаській області про скасування постанови інспектора.

І. Зміст позовних вимог.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.08.2025 в с-щі Драбів, по вул. Володимирська, біля свого домоволодіння поліцейськими Гусаком А.І. та Жалом В.В. був зупинений транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 та відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5511796, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки. Позивач вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектор не надав фото чи відео фіксації, а свідки відсутні, докази на підтвердження факту скоєння позивачем правопорушення відсутні, під час розгляду справи позивач надавав пояснення, що був пристебнутий ременем безпеки, однак пояснення у постанові не відображені.

Тому позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5511796 від 18.08.2025, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 22.08.2025 у відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України, провадження по справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позов та роз`яснено право звернутись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача Коваленко Алли Петрівни 28.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник вважає, що адміністративний позов не підлягає до задоволення. Зазначила, що 18.08.2025 об 11 год. 23 хв., в селищі Драбів, по вул. Володимирській, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3.в ПДР (ч.5 ст.121 КУпАП), транспортний засіб не обладнаний бризговиками, передбаченими конструкцією автомобіля, чим порушив п. 31.4 ПДР (ч. 1 ст.121 КУпАП), перевозив дитину на передньому сидінні, яка не досягла зросту 145 см., чим порушив п.21.11в ПДР (ч. 10 ст. 121 КУпАП), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5511796 від 18.08.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510,00грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 121, ч. 10 ст. 121 КУпАП. Поліцейським під час розгляду справи було зачитано позивачу його права. Звернула увагу, що позивачем було вчинено декілька правопорушень, за вчинення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказала, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, підтверджено належними доказами. Встановлені обставини свідчать про наявність в діях позивача ознак і складу вказаного адміністративного правопорушення. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Уточнила, що суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності діяв на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом. Тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. До відзиву додала копію рапорту поліцейського Гусака А.І. від 26.08.2025 та копію постанови серії ЕНА № 5511796 від 18.08.2025.

05.09.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач з відзивом не погодився. Вказав, що 18.08.2025 їдучи на заправку на узбіччі дороги зустрічного руху зустрів припаркований поліцейський автомобіль. Після виїзду з заправки поліцейський автомобіль почав рух за позивачем. При наближенні до позивача патрульного автомобіля з ввімкненими проблисковими маячками ОСОБА_1 зупинився і відстебнув ремінь, оскільки хотів запитати, що сталося, однак поліцейський підійшов швидше та вказав на його порушення, з якими позивач не був згідний. Позивач на запитання про відеофіксацію отримав відповідь, що вона ведеться завжди, однак червона лампочка на бодікамері не працювала. Вказав, що заводом виробником не передбачено паски безпеки задніх сидінь автомобіля ВАЗ 2121 1987 року випуску та, оскільки дитина сиділа на пасажирському сидінні пристебнута, не вважає це порушенням. Наголосив, що у матеріалах відсутні фото чи відеодокази, що свідчать про те, що позивач не був пристебнутий паском безпеки, перевозив дитину без дотримання вимог або керував автомобілем без бризковиків, а припущення інспектора не можуть бути підставою для накладення адміністративного стягнення. Зазначив, що постанова винесена без складання протоколу, позивач вказував, що він з порушенням не згідний і у постанові його пояснення не відображені. Вказав, що був пристебнутий, що неможливо перевірити, оскільки бодікамера не працювала. Щодо «бризговиків» - конструкцією автомобіля ВАЗ 2121 передбачено можливість їх відсутності, а дитина сиділа на пасажирському сидінні пристебнута. Вважав, що відповідач не довів належними і допустимими доказами факту вчинення правопорушення і постанова підлягає скасуванню.

Від сторін інші заяви та повідомлення, а також додаткові докази не надходили. З заявами, клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторони не звертались.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 18.08.2025 інспектором відділу поліцейської діяльності № 1 (с-ще Драбів) Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Гусаком Артуром Івановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5511796 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

У постанові вказано, що 18.08.2025 о 11:23:07, с-ще Драбів, вул. Володимирська, (Комсомольська) ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.1г ПДР України, ч. 5 ст. 121 КУпАП, відсутній бризковик, передбачений конструкцією автомобіля, чим порушив п. 31.4.3а ПДР України, ч. 1 ст. 121 КУпАП, також перевозив дитину на передньому сидінні, яка не досягла зросту 145 см, чим порушив п. 21.11 ПДР, ч. 10 ст. 121 КУпАП, об`єднано згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки. Стаття, частина статі: ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Постанова містить відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 його прав згідно ст. 268 КУпАП, строку оскарження за ст. 289 КУпАП та про отримання копії постанови ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого центром ДАІ 7101, ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля універсал-В ВАЗ 2121, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно копії рапорту інспектора СРПП ВПД №1 л-нта поліції Гусака А.І. від 26.08.2025, перебуваючи у наряді ГРПП 18.08.2025 о 11:37 год. в с-щі Драбів по вул. Володимирська було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР а саме: п. 2.1г не пристебнутий ременем безпеки, п. 31.4 - відсутність бризковиків на транспортному засобі, які передбачені конструкцією та п. 21.п перевозив дитину зростом до 145 см. на передньому сидінні. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративні постанови за ч.1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 та ч. 10 ст. 121 КУпАП. Відео складання, оформлення адміністративних матеріалів та момент зупинки з нагрудної камери поліцейського відсутні, оскільки бодікмера мала низький заряд та вимкнулась через це автоматично.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів з накладенням штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами з накладенням штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 10 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил перевезення дітей з накладенням штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабміну України від 10.10.2001р. №1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серія ЕНА № 5511796 від 18.08.2025 ОСОБА_1 18.08.2025 о 11:23:07, с-ще Драбів, вул. Володимирська, (Комсомольська) ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.1г ПДР України, ч. 5 ст. 121 КУпАП, відсутній бризковик, передбачений конструкцією автомобіля, чим порушив п. 31.4.3а ПДР України, ч. 1 ст. 121 КУпАП, також перевозив дитину на передньому сидінні, яка не досягла зросту 145 см, чим порушив п. 21.11 ПДР, ч. 10 ст. 121 КУпАП, об`єднано згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки.

Обставина керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це вказано у постанові серія ЕНА № 5511796 від 18.08.2025, позивачем не заперечується та прямо підтверджена ним у наданих заявах по суті справи.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що він був пристебнутий паском безпеки, а докази, що підтверджують факт скоєння ним правопорушення фото- чи відеофіксація, свідки події - відсутні. Таким чином позивач оскаржує постанову тільки в частині правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП - порушення правил користування ременями безпеки та не оскаржує вказану постанову в частині інших правопорушень. Тільки у відповіді на відзив позивач зазначив, що дитина сиділа на пасажирському сидінні пристебнута, а конструкцією автомобіля ВАЗ 2121 передбачено можливість відсутності «бризговиків», зазначив, що постанова винесена без складення протоколу.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) відповідно до якої поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, у визначених законом випадках, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.1,5,10 ст. 121 КУпАП.

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2 розділу II Інструкції).

Таким чином викладене у відповіді на відзив твердження позивача про наявність процесуального порушення - складення постанови про адміністративне правопорушення за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговує на вагу.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що у даній категорії справ оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На виконання своїх посадових обов`язків, працівником поліції зупинено автомобіль позивача та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 5511796 від 18.08.2025.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні фото- чи відеодокази вчинення правопорушення, при цьому у рапорті поліцейського вказано, що камера відеореєстратора автоматично вимкнулась через низький заряд, таким чином відеофіксація не проводилась. Матеріали справи посилання на інші докази, якими керувався поліцейський Гусак А.І. при встановлені факту керування водієм транспортним засобом з порушенням порядку користування ременем безпеки не містять.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем заперечено факт керування ним транспортним засобом з порушенням порядку використання ременів безпеки, суд не вбачає можливості перевірити твердження позивача у цій частині та підтвердити або спростувати їх.

Дослідивши наявні докази суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП - керування транспортним засобом з порушенням правил користування ременем безпеки за обставин, вказаних у постанові серії ЕНА № 5511796 від 18.08.2025, поза розумним сумнівом не доведена, тому у цій частині постанова підлягає скасуванню.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП - керування транспортним засобом з відсутнім бризковиком та правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП - перевезення дитини на передньому сидінні, яка не досягла зросту 145 см, суд зазначає наступне.

Згідно п.п б п. 21.11 ПДР України забороняється перевозити дітей, зріст яких менше ніж 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Згідно п.п е) п. 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризковики.

Суд звертає увагу, що позивачем не заперечується факт відсутності бризковиків на його автомобілі і даний факт відповідач прямо підтвердив у відповіді на відзив та не оскаржив у своєму позові. При цьому посилання позивача, що конструкцією автомобіля ВАЗ 2121 передбачено можливість їх відсутності визнається судом неспроможною, оскільки не підкріплена жодним доказом.

Щодо твердження позивача про відсутність порушення, оскільки дитина перебувала на пасажирському сидінні пристебнута паском безпеки, то суд зауважує, що постановою серії ЕНА № 5511796 від 18.08.2025 така обставина позивачу у вину не ставиться. Позивача оскаржуваною постановою притягнуто до відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП у зв`язку з перевезенням дитини, яка не досягла зросту 145 см. на передньому сидінні і ця обставина позивачем не заперечується та не оскаржується. Позивачем не надано жодних відомостей щодо дитини, яка перебувала у його автомобілі, на оскарження зазначеного порушення не надано жодного доказу на підтвердження того, що дитина, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні мала зріст понад 150 см або перебувала пристебнутою у дитячій утримуючій системі.

Таким чином, доводи позивача не спростовують висновків, викладених у оскаржуваній постанові про наявність порушень, передбачених ч.ч. 1, 10 ст. 121 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom) також зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даній справі - позивач зобов`язаний забезпечити наявність бризковиків на автомобілі та перевезення дитини у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч.1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови було застосовано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та адміністративне стягнення накладено на позивача за приписами цієї норми права в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.5 ст.121 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають частковому задоволенню - в частині правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, в іншій частині постанову належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 78, 139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 121, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Черкаській області про скасування постанови інспектора задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5511796 від 18.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати та провадження у цій частині справи про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5511796 від 18.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 10 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня 2025 року.

Суддя Л.О. Левченко