Справа № 340/1919/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1919/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Коршуна А.О., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу виконувача обов`язки керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року (суддя Петренко О.С.) у справі № 340/1919/25 за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Кропивницької міської ради, Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області 24 березня 2025 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави до Кропивницької міської ради (далі рада), Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (далі Департамент), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , про:

визнання протиправною бездіяльності міської ради щодо невжиття заходів з контролю за виконанням повноважень у сфері благоустрою населеного пункту м. Кропивницького Департаментом щодо розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнання протиправною бездіяльності Департаменту щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою населеного пункту м. Кропивницького шляхом анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди №22-391, переоформленого 23 лютого 2023 року ФОП ОСОБА_1 , на розміщення стаціонарної тимчасової споруди у вигляді торгівельного павільйону площею 31,20 кв.м (розмірами 6,24 х 5 м) для провадження підприємницької діяльності (роздрібної торгівлі) та розташованого поруч холодильного та іншого обладнання площею 4,0 кв.м (габаритними розмірами 2,0 х 2,0 м) за адресою - АДРЕСА_1 ;

зобов`язання Департамент анулювати паспорт прив`язки тимчасової споруди № НОМЕР_1 , переоформленого 23.02.2023 ФОП ОСОБА_1 , на розміщення стаціонарної тимчасової споруди у вигляді торгівельного павільйону площею 31,20 кв.м (розмірами 6,24 х 5 м) для провадження підприємницької діяльності (роздрібної торгівлі) та розташованого поруч холодильного та іншого обладнання площею 4,0 кв.м (габаритними розмірами 2,0 х 2,0 м) за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року позов керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, який діє в інтересах держави, до Кропивницької міської ради, Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт звертає увагу, що у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000200 від 05.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, встановлено, що тимчасова споруда по АДРЕСА_1 має площу 33 кв.м. по зовнішньому контуру та розміщена в межах прибережної захисної смуги р. Інгул (відстань тимчасової споруди від урізу води р. Інгул складає 42 м).

За результатами огляду місця події - земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розміщена спірна тимчасова споруда, що проведений 14.03.2025, встановлено що має місце відхилення від визначеної паспортом прив`язки площі споруди (яка фактично складає 33 кв.м, хоча паспортом прив`язки визначено площу ТС 31,20 кв.м).

Відхилення від вимог паспорта прив`язки ТС свідчить про наявність підстав для його анулювання.

Таким чином, у зв`язку з невжиттям Департаментом заходів з відновлення благоустрою населеного пункту м. Кропивницького шляхом анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди № 22-391 (відхилення від вимог паспорта прив`язки ТС виявлено 14.03.2025 за результатами огляду місця події у рамках кримінального провадження № 0000200 від 05.09.2024), прокурор звернувся до суду із вказаним позовом.

Зазначені обставини, що покладені в основу підстав позову, можливо встановити лише за результатами опрацювання документів, що надають право ФОП ОСОБА_1 (до 23.02.2023 - ФОП ОСОБА_2 ) на розміщення ТС по вул. Набережній (біля буд. № 64) у м. Кропивницький, а також після проведення замірів споруди по зовнішньому контуру, вимірюванню відстаней споруди від урізу води р. Інгул.

У клопотанні прокурором звернуто увагу суду на те, що паспорт прив`язки тимчасової споруди не підлягає оприлюдненню, не містяться в загальному доступі та ніколи раніше не надсилався до органів прокуратури.

Копії паспорта прив`язки № 22-391, внесення змін до зазначеного паспорта прив`язки ТС та документів, на підставі яких вони видані, прокурором отримано в порядку тимчасового доступу до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000200 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2024 у справі № 404/8275/24, про що свідчить протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25.12.2024.

Тобто прокурором обчислюється строк з дня виникнення підстав, що дали право на звернення до суду, виходячи з наступного: отримання копій документів, що надають право на розміщення спірної тимчасової споруди (протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25.12.2024), проведення огляду місця події 14.03.2025.

Звертає увагу, що у спірному випадку має місце триваюче правопорушення.

У відзивах на апеляційну скаргу міська рада та третя особа просять залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано і не наведено жодних доказів неможливості звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений законодавством строк.

При цьому суд першої інстанції відхилив обставини, зазначені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, зазначивши, що інформація про паспорт прив`язки тимчасової споруди розміщена на офіційному веб-порталі відкритих даних Кропивницької міської ради.

Також суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання прокурора на обізнаність про наявне порушення лише після початку досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000200 від 05 вересня 2024 року, оскільки таке розслідування ініційоване самим прокурором за ч. 1 ст. 197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику).

Суд першої інстанції визнав підстави, зазначені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, неповажними, тому відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області 24 березня 2025 року звернувся до суду з цим позовом, предметом спору у якому є дії та бездіяльність органів місцевого самоврядування щодо анулювання паспорту прив`язки ТС №22-391, переоформленого 23.02.2023 року ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 КАС України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб. Зокрема, абзацом другим вказаної частини визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог.

Вищенаведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 17 вересня 2021 року у справі № 420/473/20.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною шостою цієї ж статті передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі № 300/863/21 зазначено, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) обставина виникла протягом строку, який встановлений законом або судом; 4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Правові висновки щодо критеріїв поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду викладено також у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 820/1719/15, від 20 грудня 2018 року у справі № 756/513/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 813/1211/17, від 16 вересня 2019 року у справі № 120/3403/20-а, від 19 лютого 2020 року у справі № 815/5271/16, від 17 червня 2021 року у справі № 570/4516/19, від 17 лютого 2022 року у справі № 380/893/20, від 8 вересня 2022 року у справі № 380/1598/22, від 16 червня 2023 року у справі № 520/986/22 та від 4 липня 2023 року у справі № 620/4707/22.

Прокурор в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду посилається на те, що виникнення підстав для представництва інтересів держави у суді мало місце після отриманням копій документів, що надають право на розміщення спірної тимчасової споруди відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25 грудня 2024 року, проведення огляду місця події 14 березня 2025 року, тому вважає, що саме з цього моменту слід рахувати початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі Закон №1697-VII).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, зазначила, що за змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Відтак, враховуючи особливість спірних правовідносин, підстави для звернення до суду в інтересах держави могли виникнути у прокурора після отримання офіційної інформації, зокрема, копії паспорта прив`язки тимчасової споруди, а також проведення огляду місця події.

Судом встановлено, що за результатами огляду місця події, проведеного 14 березня 2025 року у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000200 від 05 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, встановлено, що тимчасова споруда по вул. Набережній (біля буд. № 64) у м. Кропивницький має площу 33 кв.м по зовнішньому контуру (у паспорті прив`язки визначено площу ТС 31,20 кв.м) та розміщена в межах прибережної захисної смуги р. Інгул (відстань тимчасової споруди від урізу води р. Інгул складає 42 м).

Отже, суд доходить висновку про те, що підстави для представництва інтересів держави у суді могли виникнути у прокурора з того моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про наявність порушень при видачі паспорта прив`язки ТС або встановлення такої ТС із порушенням відповідних нормативних актів чи недотримання відомостей, що містяться у паспорти прив`язки.

Прі цьому такі підстави виникли 14 березня 2025 року, а тому звернення прокурора із позовом 24 березня 2025 року здійснено у межах тримісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Отже, суд першої інстанції, повертаючи позов прокурору, неправильно застосував положення статей 121-123 КАС України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язки керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 340/1919/25 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 340/1919/25 за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Кропивницької міської ради, Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Направити справу № 340/1919/25 до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 18 вересня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов