Справа № 947/35169/25
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/265/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.09.2025 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з розшуку та скасування адміністративного штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2025 року до Київського районного суду м.Одеси через канцелярію суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з розшуку та скасування адміністративного штрафу, посилаючись на те, що 21 серпня 2025 року через додаток Резерв+ позивач дізнався про те, що його оголошено в розшук та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за ст.210 КУпАП.

Відповідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 року вказану адміністративну справу передано судді Гниличенко М.В.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам КАС України, суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, з підстав невідповідності вимогам частини шостої статті 161, частини другої статті 286 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивачем у позові вказано, що йому стало відомо, що з 21.08.2025 року він перебуває у розшуку та йому запропоновано сплатити штраф зі знижкою у розмірі 8500 грн.

Проте, в матеріалах справи відсутня інформація щодо винесення протоколу або постанови, їх дата, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, фабула постанови та стаття, її частина за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. Відсутні докази звернення позивача до відповідача щодо отримання вказаної постанови, яка фактично є предметом оскарження, з метою залучення копії постанови до матеріалів справи.

Як вбачається із позову позивачу достеменно із Резерв+ стало відомо про наявність розшуку та штрафу як наслідку притягнення до адміністративної відповідальності 21.08.2025 року, таким чином останнім днем звернення до суду із вказаним позовом було 31.08.2025 року, оскільки це вихідний день, то перший робочий день подання позову становить - 01.09.2025 року.

Однак, позивач звернувся до суду з позовом лише 18.09.2025 року, тобто, з пропуском десятиденного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Особливістю перебігу строку, встановленого зазначеною нормою, є те, що він розпочинається з дня ухвалення суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, або з наступного дня коли особа дізналась про настання події (постанови,розшук).

Відповідно до ст.121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності заяв/скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»/«Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначив, що правила стосовно строків оскарження, безсумнівно, мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні очікувати, що ці правила будуть застосовуватися.

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2023 року (справа №990/139/23) вказала таке: «Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив передбачений частиною другою статті 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, а обставини, вказані ним у заяві, не вказують на неможливість своєчасного подання позову, оскільки фактично стосуються умов отримання ним відстрочки, а не стосуються предмета спору підстав причин розшуку внаслідок проходження або відмови від проходження ВЛК.

Таким чином, позивач оспорює постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак до позову не додана копія оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, невідомо, чи приймалась така постанова, дата її прийняття, та кваліфікація дій особи відповідно до КУпАП, що наразі призводить до відсутності предмета спору та відсутності доказів самостійного отримання позивачем вказаного доказу.

Крім того, у позові зазначено, що позивач розуміє, що строк надання звернення до суду ним вичерпаний, але просить врахувати, що він був дуже зайнятий роботою та збором документів для пенсійного фонду для надання грошової допомоги та оформлення документів на дитину, яка має інвалідність. Проте, із матеріалів справи вбачається, що медичний висновок № 545 на дитину з інвалідністю було винесено 13.08.2025 року, та позивач у позові вказує, що він отримав довідку про інвалідність 21.08.2025 року, в той час коли дізнався про розшук 21.08.2025 року, тому суд не знаходить причин поважності не звернення до суду з даним позовом своєчасно в межах десятиденного строку.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

На підставі викладеного, позивачу необхідно надати докази/документи поважності пропуску строку звернення до суду.

Крім того, не зазначені у позові відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, також некоректно визначена прохальна частина позову, з якої неможливо встановити, яке саме рішення органу владних повноважень необхідно скасувати.

Як вказано в частинах першій та другій статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням зазначеного, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для виправлення недоліків поданої позовної заяви, а саме: надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказати поважні підстави для поновлення строку звернення за цим позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав, додати копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, визначити у прохальній частині позову, яке саме рішення органу владних повноважень необхідно скасувати.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 286, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з розшуку та скасування адміністративного штрафу - залишити без руху.

Надати позивачу семиденний строк для усунення недоліків з дня вручення копії вказаної ухвали, роз`яснивши позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Гниличенко М. В.