Справа № 504/1545/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 504/1545/25
Провадження № 2-а/947/219/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участі представника відповідача Міняйла О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Губську Х.Ю. звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА №4431948 від 05.04.2025 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.04.2025 постановою серії ЕНА №4431948 інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Чорноморське) відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського управління поліції № 2 ГУНП Одеській області старшого лейтенанта поліції Дуденкова А.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Натомість вказаного правопорушення він не вчиняв, на вимогу інспектора ним були надані усі документи, у тому числі водійське посвідчення, які після перевірки були йому повернуті інспектором. Також вказує на відсутність роз`яснень з боку представника поліції за яке саме адміністративне правопорушення позивач притягується до відповідальності. Не роз`яснені позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. З огляду на це, позивач вважає постанову протиправною та просить суд її скасувати, а провадженням у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.04.2025 матеріали даної справи передані за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м.Одеси в порядку, встановленомуст. 29 КАС України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою судді від 15.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.07.2025.

23.07.2025 від представника відповідача Міняйла О.М. надійшла заява про продовження строку подання відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи, що призначений на 28.07.2025, на іншу дату.

Ухвалою суду від 28.07.2025 клопотання представника відповідача Головного управління патрульної Національної поліції в Одеській області задоволено, продовжено строк для подання відзиву по справі № 504/1545/25до п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду від 15.07.2025 про відкриття провадження у справі для подання відзиву, тобто до 31.07.2025 включно. Розгляд справи відкладено до 04.08.2025.

29.07.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача поданий відзив на позов, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки твердження позивача спростовуються доказами у справі, зокрема відеозаписом з місця події.

Судове засідання 04.08.2025 відкладене за клопотанням представника позивача на 09.09.2025 (головуюча у справі суддя з 07.08.2025 по 05.09.2025 перебувала у щорічній відпустці).

У судове засідання сторона позивача не з`явилась, від представника позивача 19.08.2025 надійшла про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог на підставі аргументів, викладених у відзиві.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, відповідача, викладені в позовній заяві та відзиві на неї, обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно дост. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 3 ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 05.04.2025 постановою серії ЕНА № 4431948 інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Чорноморське) відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського управління поліції № 2 ГУНП Одеській області старшого лейтенанта поліції Дуденкова А.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, 05.04.2023 о 13-30 годині, ОСОБА_1 у сел. Нові Біляри, траса М28 Одеса Південне керував транспортним засобом «Mitsubishi PajeroWagon», н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі посвідчення водія категорії В, чим порушив п.2.1 ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до відеозапису - файл «4421_000002.mp4», позивач на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, підтвердив, що залишив його вдома, посвідчення не пред`явив. Вказані пояснення надавались позивачем у присутності двох свідків, які були запрошені представником поліції для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Як зазначено у відзиві стороною відповідача, та вбачається з копії постанови Доброславського районного суду Одеської області, постановою Доброславського районного суду Одеської області від 19.06.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно суті оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4431948 від 05.04.2025, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка немає при собі, або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також Поліса, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП).

Отже, відсутність у водія посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що посвідчення на право керування транспортним засобом може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керуванням транспортним засобом, а вищезазначені норми встановлюють повноваження працівника поліції щодо перевірки вказаних документів.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені частиною 1 ст. 126 КУпАП, встановлено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 05.04.2025 вимог п. 2.1 ПДР, що виразилось у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором роз`яснені позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, дослідивши доводи позивача, доводи відповідача, переглянувши відеодоказ - файл «4421_000002.mp4», дослідивши постанову Доброславського районного суду Одеської області від 19.06.2025, судом встановив, що відповідач, керуючись законом, постановив ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн, що відповідає санкції цієї статті. Після чого у присутності позивача було винесено постанову, з якою надалі позивача було повідомлено про порядок її оскарження та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП.

Щодо підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП слід зауважити, що об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення встановлює не тільки факт відсутності у водія зазначених у статі документів, а також дії направлені на непред`явлення для перевірки таких документів уповноваженій особі.

Позивачем в позові зазначається, що ним на вимогу інспектора надані усі документи, у тому числі водійське посвідчення, які після перевірки були йому повернуті інспектором.

Наведене твердження позивача не відповідає дійсності, та спростовується доказами у справі, зокрема відеозаписом події з боді-камери інспектора відео DSJ_0202404_300015, що міститься у файлі «4421_000002.mp4», дослідженим судом у судовому засіданні.

Інші твердження сторони позивача щодо нероз`яснення інспекторів прав та обов`язків також спростовуються відеозаписом з боді-камери інспектора (відео DSJ_0202404_300015, що міститься у файлі «4421_000002.mp4»).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих в розумінні діючого законодавства доказів щодо спростування вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, натомість як стороною відповідача доведена законність та правомірність винесення оскаржуваної постанови належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 14, 22, 72-79, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення оголошене та підписане 19.09.2025.

Суддя Ю. А. Скриль