Справа № 640/33003/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/33003/20

18 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом Головного управління ДПС у м. Києві (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» (із нерозбірливими реквізитами, написаними від руки, скоріш за все) від 08.09.2020 №2 на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1020 грн., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» (із нерозбірливими реквізитами, написаними від руки, скоріш за все) від 08.09.2020 №2 по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 104760 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зміст та висновки акту перевірки, а також прийняте на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються на вимогах закону, порушують права та законні інтереси позивача, а тому, на думку позивача, є протиправними і підлягають скасуванню. Позивач вважає, що позиція контролюючого органу про порушення ТОВ «СХІДЕНЕРГОПРИЛАД» податкового законодавства ґрунтується лише на інформації, наявної в ЄРПН, по взаємовідносинам ТОВ «Інтера Софт» з іншими особами, та, без будь-яких фактів фіксації порушення робиться висновок про нереальність господарських операцій платника податків із ТОВ «Інтера Софт», із посиланням на неможливість встановлення джерела походження товарів, реалізованих ТОВ «Інтера Софт» на адресу ТОВ «СХІДЕНЕРГОІІРИЛАД». На думку позивача, ГУ ДПС у м. Києві не наведено жодних переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими платником податків документами. В контексті викладеного, надані під час перевірки первинні документи містять всі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати як юридичну, так і господарську сутність укладеного договору з ТОВ «Інтера Софт», відслідкувати транспортування товару, його подальшу реалізацію, встановити зміни в майновому стані платника податків, тощо.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Просить врахувати, що в ході перевірки неможливо встановити джерело походження товарів, реалізованих ТОВ "ІНТЕРА СОФТ" (код 43156074) на адресу ТОВ "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД". Враховуючи вищезазначене, відсутність інформації щодо джерела походження товару (не встановлено наявність імпортерів та виробників в ланцюгах постачання) перевіркою не підтверджено господарські операції на ТОВ "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" від ТОВ "ІНТЕРА СОФТ", що, на думку представника відповідача, свідчить про те, що при реалізації товарів оформлювались лише окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого, є отримання ТОВ "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

27.02.2025 дана справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду та Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 дану адміністративну справу прийнято до провадження судді Дерех Н.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 постановлено замінити відповідача у справі Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Судом встановлено, що на підставі направлень від 14.07.2020 № 642/26-15-05-02-02, № 641/26-15-05-02-02, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві, контролюючим органом відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 № 4610 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДЕНЕРГОПРИЛАД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за травень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 18.06.2020 року № 913958.5167).

Копію наказу контролюючого органу від 13.07.2020 № 4610 вручено під розписку 15.07.2020 року представнику позивача за довіреністю Савченюку Роману Олександровичу.

За результатами проведення перевірки контролюючим органом складено акт від 10.08.2020 № 273 /26-15-05-02-02/36348655 та встановлено порушення вимог: 1. п. 44.1 ст. 44, п.85.2 ст.85, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) в сумі 104760 грн., в тому числі за травень 2020 в сумі 104760гривень; 2.п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті не забезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Позивачем подані заперечення на Акт перевірки за вих. №S01-25/08/2020 від 25.08.2020.

08.09.2020 Головним управлінням ДПС у м.Києві прийнято податкове повідомлення - рішення №2, у відповідності до якого за порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 85.2 статті 85, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.1, пункту 198.3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 104760,00 грн.

Також, 08.09.2020 Головним управлінням ДПС у м.Києві прийнято податкове повідомлення - рішення №2, у відповідності до якого за порушення пункту 44.1, пункту 44.3, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені в адміністративному порядку, однак рішенням Державної податкової служби України від 20.11.2020 за №33168/6/-06, спірні податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скаргу без задоволенні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також, ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.8. пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з пунктами 78.6.-78.8 статті 78 ПК України строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 82.2. статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Згідно з пунктом 83.1 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: (83.1.1.) документи, визначені цим Кодексом; (83.1.2.) податкова інформація; (83.1.3.) експертні висновки; (83.1.4.) судові рішення; (83.1.5.) виключено; (83.1.6.) податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Абзацами 1, 2 пункту 85.2. статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису підзвітних осіб копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Пунктом 85.4. статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як встановлено судом, в ході проведення перевірки ТОВ «СХІДЕНЕРГОПРИЛАД» вручено запит № 1 від 14.07.2020, №2 від 14.07.2020, №3від 20.07.2020, №4 від 20.07.2020, №5 від 20.07.2020. №6 від 23.07.2020, №7 від 23.07.2020, №8 від 23.07.2020, №9 від 23.07.2020, про надання документів та інформації з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2020року в сумі 1746105 грн..

ТОВ «СХІДЕНЕРГОПРИЛАД» на запит від 14.07.2020 №1 було надано первинні документи не в повному обсязі; на запит №2 від 14.07.2020 та на запит від 20.07.2020 № 3 листом від 17.07.2020 №S01-17/07/2020 та листом від 21.07.2020 № №S02-21 /07/2020 відповідно відмовлено в наданні оригіналів документів по взаємовідносинам з ТОВ «СТРОЙТЕХНОПРОМ» (код 36348655); на запити від 20.07.2020 №5 та від 23.07.2020 № 7 листом від 21.07.2020 № №S04-21/07/2020 та листом від 24.07.2020 № S01-24/07/2020 було надано документи не у повному обсязі, а саме не надано інформацію про транспортування товарів придбаних у ТОВ "ІНТЕРА СОФТ" (код 43156074), а саме: договори з перевізниками, акти наданих послуг, товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товарно- матеріальних цінностей, інформацію, про фактичного виробника товарів (технічні паспорти, сертифікати відповідності та інше ) про що складено акт № 645/26-15-05-02-02 від 28.07.2020.

Так, підпунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Згідно з п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 ПКУ, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Таким чином, суд вважає, що в порушення п. 44.3 ст. 44 ПК України підприємством не забезпечено зберігання документів, визначених у пункті 44.1 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого ПК України граничного терміну подання такої звітності.

Доказів спростування вказаного вище порушення, а саме, забезпечення зберігання документів у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

Отож, на переконання суду, контролюючий орган при прийнятті спірного податкового повідомлення - рішення від 08.09.2020 №2 на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1020,00 грн., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо спірного податкового повідомлення - рішення від 08.09.2020 №2, суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення - рішення слугувала відсутність необхідних трудових, матеріальних, технічних ресурсів для здійснення господарської діяльності, відсутність інформації щодо джерела походження товару (не встановлено наявність імпортерів та виробників в ланцюгах постачання); перевіркою не підтверджено господарські операції на ТОВ "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" від ТОВ "ІНТЕРА СОФТ", з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Слід зазначити, що встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

У той же час, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотнє.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2019 року у справі №826/13060/18.

Крім цього, за визначенням статті 1 Закону №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-XIV фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону № 996-XIV).

Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Суд вважає, що будь-які документи навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів мають силу первинних лише у разі фактичного здійснення господарських операцій. Тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарських операцій.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

При цьому, на думку суду, про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

У спірному випадку перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту позивачем по взаємовідносинах з ТОВ «ІНТЕРА СОФТ» (Продавець) ПДВ в сумі 104760,00 грн. Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ІНТЕРА СОФТ» відбувались на підставі Договору поставки від 04.05.2020 № 17 (кабеля в асортименті).

Доводи контролюючого органу, що викладені в акті перевірки щодо нереальності оформлених операцій ґрунтується на: відсутності окремих документів: ТТН, договорів із перевізниками; актів виконаних робіт щодо транспортних перевезень, що не дає можливості перевірці встановити фактичні адреси навантаження товарів та адрес складів їх зберігання; технічні характеристики товару: технічна документація якості товару (паспорт, сертифікат); інформацію про фактичного виробника товарів (технічні паспорти, сертифікати відповідності та інше), про що складено акт № 645/26-15-05-02-02 від 28.07.2020; скаржником до заперечення на акт перевірки було надано додаткові завірені належним чином копії документів, а саме: документи на відрядження працівника підприємства та копії документів щодо отримання та транспортування матеріалів.

Також під час аналізу наданих до заперечення документів встановлено наступне: відповідно до подорожних листів транспортування матеріалів здійснювалось автомобілем ГАЗ-330232; максимальна грузопідйомність автомобілем ГАЗ-330232 - 1000 кг; - відповідно до інформації інтернет-ресурсів автомобіль ГАЗ-330232 є бортовим вантажним автомобілем.

Як встановлено судом, відповідно до подорожних листів, у них вказано маршрут автомобіля Київ-Маріуполь та Маріуполь-Київ, однак у подорожному листі не відображено завдання водієві, час виїзду та час повернення, адреса подачі автомобіля.

За результатами аналізу наданих документів встановлено, що при грузопідйомності 1000 кг ТОВ «СХІДЕНЕРГОПРИЛАД» неможливо було транспортувати матеріали автомобілем ГАЗ-330232;

Крім цього, відповідно до даних ЄРПН, ТОВ «ІНТЕРА СОФТ» у періоді взаємовідносин та з моменту реєстрації товариства придбавало кабелі в асортименті у ТОВ «ВЕНЗЕЛ-ПРАЙД» (імпорт - відсутній, основні засоби - відсутні). Подальшим аналізом баз даних ЄРПН ТОВ «ВЕНЗЕЛ-ПРАЙД» протягом 2020р. товар (кабелі в асортименті) було придбано у ТОВ «ТЕКС - ФРАН» (кількість працівників за травень 2020р. - 0 осіб, звітність, яка свідчить про наявні основні засоби на підприємстві (фінансова звітність, нарахування амортизації) до ДПІ за місцем обліку не подавалась, імпортні операції не здійснювало). ТОВ «ТЕКС-ФРАН» протягом всього періоду здійснювало придбання наступних ТМЦ: Мопеди, що використовувалися, з об`ємом двигуна 49 куб.см, HONDA YAMAHA SUZUKI, Мотоцикл "HONDA", модель "DIO 110" 2011, щебінь 40x70, Контейнер "Ромашка" 2,0 л з кришкою, Салатник "Ромашка" 2,2 л з кришкою, Стакан 350 мл, DURU 1+1 туалетне мило екопак, зелений чай 4*90 г, Крем-окислювач "OXY" лінії Master Lux" 9% 60 мл, засід для холодної хімічної завивки волосся "Permanent" лінії Master Lux" для нормального волосся490 мл, шампунь-бальза 2 в 1 "Мигдаль та протеїни шовку" зволоження та блиск "Фіто лінія" Herb`s Planet, для сухого та пошкодженого волосся 500 мл. та інші товари.

Отож, суд погоджується з доводами відповідача з приводу того, що в ході перевірки неможливо встановити джерело походження товарів, реалізованих ТОВ "ІНТЕРА СОФТ" на адресу ТОВ "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД".

При цьому, судом не здобуто, а учасниками справи не подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів, які підтверджують реальність господарських операцій між ТОВ "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" та ТОВ "ІНТЕРА СОФТ".

Таким чином, судом встановлено, що наданий позивачем пакет первинних документів під час перевірки, не підтверджує та не розкриває суть, внутрішню сторону господарської операцій, її справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету, а тому суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано товарність господарської операції

З огляду на наведене вище, у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані у справі податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стосовно інших доводів наведених позивачем у позовній заяві, у відповіді на відзив, письмових поясненнях, то суд критично оцінює такі з огляду на їх надуманість, та зазначає, що згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Отож, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Частинами першою та другою ст.77 КАС України передбачено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, у позові слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 18 вересня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДЕНЕРГОПРИЛАД" (місцезнаходження: вул. Срібнокільська, 22, 172,м. Київ,02095, код ЄДРПОУ/РНОКПП 36348655);

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44116011).

Головуюча суддя Дерех Н.В.