Справа № 206/4389/25
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4389/25
Провадження № 2-а/206/68/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 міста Дніпра

Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі судового засідання Шевцової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ( ) про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Тесля А.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ( ) про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В обґрунтуванні позову зазначив, що 01 серпня 2025 року близько 11 год. 03 хв., позивач будучи за кермом автомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою М19 по місту Чортків. На 39 км вказаної дороги зупинила відповідач і повідомила про те, що на вказаному автомобілі перевищив швидкість руху, дозволену на автодорозі в населеному пункті «Чортків», більше ніж на 20 км/год. Свої обвинувачення вона обґрунтувала тим, що начебто вимірювач руху показав такі дані, а саме 75 км/год. Позивач пояснив, що рухався по автодорозі з дозволеною в місті швидкістю, і висловив сумніви в правильності показників вимірювача руху, адже вимірювання здійснювалось з порушенням відповідно встановленої процедури, а саме відповідачка тримала його в руках в повітрі, вимірювач не був встановлений на триногу і не мав стійкого положення для правильного вимірювання швидкості руху. Але на пояснення відповідачка не звернула жодної уваги і склала постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 5366039 (копія постанови додається). Постановою серії ЕНА № 5366039 від 01 серпня 2025 р. про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мене було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 (триста сорок грн. 00 коп.) за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення вимог п.12.9.6 Правил дорожнього руху України. У поясненнях позивач вказав про свою незгоду з обвинуваченням, але відмітки в постанові від 01.08.2025 р. про це немає, адже це не передбачене формою протоколу. Позивач вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим. На підставі викладеного, просить суд скасувати постанову поліцейського капрала інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Ярош Наталії Михайлівни серія ЕНА № 5366039 від 01 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст.122 КпАП України, а також стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн. (чотири тисячі грн.).

Ухвалою суду від 11.08.2025 року відкрито провадження у справі за указаною позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.08.2025 року за клопотанням позивача, витребувані докази по справі.

Представник позивача адвокат Тесля А.М. у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити..

Судовому засіданні Скочко А.А. підтримав доводи адвоката.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Про причини неявки суд не повідомила.

Співвідповідач, УПП в Тернопільській області ДПП, у судове засідання не з`явилися, про те на адресу суду від представника УПП в Тернопільській області ДПП Марії Лобач надійшов відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі зазначивши, що під час несення служби на авто дорозі М-19 «Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблене» (н.п. Чортків) 01.08.2025 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ярош Наталія Михайлівна за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ( серійний номер ТС008352 ) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу марки TOYOTA RAV4 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 ( сімдесят п`ять ) км/год, при дозволеній 50 (п`ятдесят) км/год, чим порушив п. 12.9.6 ПДР України. Після чого, на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", поліцейським було подано сигнал про зупинку транспортного засобу. Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином представився, пояснила суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросила пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9.6 та п. 12.4 ПДР України, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Водночас, представник УПП в Тернопільської області просить слухати справу у відсутності сторони.

Також з відзивом на позовну заяву було надіслано клопотання про зменшення розміру судових витрат, представник зазначив, що справа була призначена до слухання в порядку спрощеного провадження, тобто відноситься до розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетом є швидке вирішення справ, відтак, заявлені позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 4 000 грн. ( чотири тисячі гривень) є неспівмірним відносно даної категорії справ.

Крім того на вимогу суду, згідно ухвали від 21.08.2025 р. Департаментом патрульної поліції надано відеозапис з камери поліцейського, на якому зафіксовано правопорушення викладене у постанові від 01 серпня 2025 року серії ЕНА № 5366039, винесеної інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції Ярош Наталії Михайлівни.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові та відео докази, судом встановлено наступне:

Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції Ярош Наталії Михайлівни від 01 серпня 2025 року серії ЕНА № 5366039, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній 01 серпня 2025 року близько 11 год. 03 хв., позивач будучи за кермом автомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою М19 по місту Чортків зі швидкістю 75 км./год., чим перевищив встановлене обмеження руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 ( серійний номер ТС008352 ), чим порушив п. 12.9.6 Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму в населеному пункті За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно.

Згідно наданого та дослідженого відеозапису вбачається, що 01 серпня 2025 року о 11.03 годин транспортний засіб Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку біля автомобіля співробітників поліції. Після чого співробітник поліції підходить до ОСОБА_1 та вимагає від нього водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортний засіб. Після ознайомлення з документами наданими ОСОБА_1 співробітник поліції повідомляє про те що відносно ОСОБА_1 «буде штраф 340 грн.». Також підтверджує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ( серійний номер ТС008352 ) вона тримала в руках.

Об 11.14 годин 01.08.2025 року співробітник поліції передає Скочку А.А. постанову про адміністративне правопорушення для підпису.

Однак, з доданих письмових доказів вбачається, що на дорозі під час руху адвтомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , здійснювали рух ще декілька автомобілів, які рухались в одному напрямку.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, установлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.3 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Приписами підпункту б пункту 12.9 ПДР визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" № 5800VIII, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Тобто, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" № 5800VIII, стаціонарно вмонтованим способом, натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 зазначеного Закону.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивач як на підставу своїх вимог покликається на те, що відсутні підстави використання приладу вимірювання швидкості, у спосіб «тримаючи в руках».

Суд зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки в межах обставин, викладених у постанові, та орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і суд, який переглядає оскаржувану постанову не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист. (подібні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, і провадження по справі закрити.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, при подані адміністративного позову, адвокатом Тесля А.М. було заявлено суму витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у відповідності до ч.1 ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС Украни, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 251, 288 КУпАП, ст.ст. 5, 12, 19, 20,72, 77, 90, 243-246,250,255,286, 295,297 КАС України,суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ( ) про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Ярош Наталії Михайлівни, Серії ЕНА № 5366039 від 01 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ( , вул.Котляревського, 24 м.Тернопіль, 46003) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повниий текст рішення складено 15.09.2025.

Суддя: Т.В. Нестеренко