Справа № 240/8404/25
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8404/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

17 вересня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

25.03.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Житомирського окружного адміністративного суду звернулося із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просив:

- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. від 14.03.2025 ВП №76902612 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. від 14.03.2025 ВП №76902612 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що управління добровільно виконало рішення суду, нарахувало доплату до пенсії за період визначений судом, а також визначило розмір пенсії позивачу для здійснення поточних виплат. Вважає, що у державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не було підстав застосовувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафну санкцію за невиконання судового рішення, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу (а.с. 29-34).

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що рішенням Верховного Суду від 08.10.2024 у справі №240/1215/24 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13.09.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирські області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі восьми мінімальних пенсії за віком, встановлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів з 13.09.2023

20.01.2025 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) звернулася ОСОБА_1 , яка просила прийняти до виконання виконавчий лист у справі №240/1215/24 (а.с. 81, 82).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. від 23.01.2025 відкрито виконавче провадження №76902612 (а.с. 83).

Під час виконання судового рішення у справі №240/1215/24 державним виконавцем з`ясовано, що рішення суду не було виконане боржником у повному обсязі, а саме: боржником застосовано невірний розмір мінімальної пенсії за віком при нарахуванні доплати до пенсії.

25.02.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. надіслано вимогу №7887 від 25.02.2025 про виконання судового рішення, у якій зазначено: рішення суду боржником не виконано в частині не вірного застосування показника мінімальної пенсії, визначеного Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, а також заборгованість по рішенню суду не виплачена. Розмір щомісячного перерахунку та виплату пенсії, на який має право стягувач, становить вісім мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України "Про Державний бюджет України на відповідний рік" щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-ІХ встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 01.01.2023 складає 2093,00 грн, Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 №3460-ІХ встановлено, що на 01.01.2024 складає 2361,00 грн, Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2023 №4059-ІХ встановлено, що на 01.01.2025 складає 2361,00 грн (а.с. 87).

Державний виконавець вимагав здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України "Про Державний бюджет України на відповідний рік", з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік (а.с. 68).

На виконання вимоги державного виконавця від 25.02.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у листі №0600-0306-5/20773 від 03.03.2025 надало наступну інформацію: мінімальний розмір пенсії встановлений на дату зобов`язання становив 2093,00 грн. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії становить 20930,00 грн, у тому числі 16744,00 грн (2093,00 грн х 8). За період з 13.09.2023 до 30.11.2024 нарахована доплата пенсії (розрахунок додається). З 01.01.2024 пенсія виплачується у розмірі визначеному на виконання рішення суду (а.с. 87 на звороті).

14.03.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. прийнято постанову ВП №76902612 від 14.03.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду (а.с. 89 на звороті).

Постанова ВП №76902612 від 14.03.2025 мотивована наступним: 23.01.2025 відкрито виконавче провадження № 76902612. У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження для виконання та до відома в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано сторонам виконавчого проводження. Надійшло повідомлення від боржника щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 № 240/1215/24 тобто боржником здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.09.2023 у відповідності ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Мінімальний розмір пенсії встановлений на дату зобо`язання становив 2093,00 грн. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії становить 23027,76 грн, в тому числі 16744,00 грн (2093,00 грн х 8). При перевірці виконання рішення суду боржником, державним виконавцем, зокрема, з доданого розрахунку встановлено, що рішення суду боржником не виконано, а саме: нарахування пенсії з 13.09.2023 проведено не в розмірі визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати вісім мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України "Про Державний бюджет України на відповідний рік", а в значно менших розмірах.

З метою перевірки виконання рішення суду 25.02.2025 державним виконавцем направлено вимогу, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду та надати підтверджуючі документи про його виконання. У відповідь на вимогу від 25.02.2025, боржником надано інформацію про виконання рішення суду, а саме: мінімальний розмір пенсії встановлений на дату зобов`язання становив 2093,00 грн. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії становить 23027,76 грн, в тому числі 16744,00 грн (2093,00 грн х8). З 01.01.2025 у зв`язку з проведенням масового перерахунку пенсії повторно направлено лист до Пенсійного фонду України для надання можливості опрацювання пенсійної справи на виконання рішення суду № 240/1215/24, оскільки програмним забезпеченням ІКІС ПФУ "Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи" (ППВП), не передбачено нарахування пенсій передбаченою ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Рішення суду № 240/1215/24 з 01.01.2024 по 01.01.2025 буде опрацьовано після надання можливості його опрацювання Пенсійним Фондом України в ІКІС ПФУ "Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи".

Боржником рішення суду не виконано тобто нарахування і виплата у відповідності до рішення суду не здійснено. Отже, станом на 14.03.2025 рішення суду боржником не виконується без поважних причин (а.с. 89 на звороті).

Отже, до прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду, державним виконавцем було направлено дві вимоги про виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, на думку державного виконавця, полягало у застосуванні невірного, не у відповідності з рішенням суду, розміру мінімальної пенсії за віком, що призвело до нарахування виплат у меншому, ніж визначено рішенням суду, розмірі.

Позивач, стверджуючи, що виконав рішення суду, та вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області для обрахунку пенсії за рішенням суду застосовано розрахункову величину у розмірі 2093 грн, що не відповідає розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому Законом України від 9 листопада 2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX "Про Державний бюджет України на 2025", тому відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови, діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що Головним управлінням в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.10.2024 по справі № 240/1215/24

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404 визначено, що право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону №1404).

При цьому, ст. 75 Закону №1404 передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону №1404).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Верховного Суду від 08.10.2024 у справі №240/1215/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирські області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі восьми мінімальних пенсії за віком, встановлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів з 13.09.2023.

Вказане свідчить, що розмір присудженої ОСОБА_1 пенсії є змінним, та залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Тобто, вказаним рішенням суду покладено обов`язок на боржника виплачувати пенсію стягувачу в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», що означає, що розмір пенсії стягувача залежить від величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», та має змінюватися у разі зміни цієї величини.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2023 - 2093 грн.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2024 - 2361 грн.

Із матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення суду у справі №240/1215/24 рішенням від 18.03.2025 №81 про перерахунок пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області для обрахунку пенсії за рішенням суду застосовано розрахункову величину у розмірі 2093 грн у період з 01.01.2024 до 31.12.2024, що не відповідає розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому Законом України від 9 листопада 2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

Розрахункову величину у розмірі 2093 грн застосовано ГУ ПФУ в Житомирській області також і з 01.01.2025 (а.с. 17 на звороті), що не відповідає положенням статті 7 Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX "Про Державний бюджет України на 2025 рік", якими встановлено у 2025 році з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі - 2361 гривня.

Проте, вказані дії ГУ ПФУ в Житомирській області не відповідають змісту резолютивної частини постанови Верховного Суду від 08.10.2024 у справі №240/1215/24, згідно з якою вісім мінімальних пенсій за віком мають визначатися за Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», а не фіксуватися станом на дату виникнення зобов`язань.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу відповідач діяв в межах та на підставі закону, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.