Справа № 160/24787/25
Суддя: Луговська Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луговська Г.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України, третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Національна поліція України, про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) через представника звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), що полягають у постановці позивача на військовий облік військовозобов`язаних, після визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про перебування останнього на військовому обліку;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання позивача непридатним до військової служби на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про виключення позивача з військового обліку;
- зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання позивача непридатним до військової служби на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про виключення позивача з військового обліку;
- зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно позивача щодо скасування статусу "Порушень правил військового обліку", у зв`язку з відсутністю у діях Позивача складу адміністративного правопорушення;
- зобов`язати відповідача подати звернення (електронне звернення, автоматизоване звернення засобами ЄДРПВР "Оберіг") до Національної поліції України щодо відсутності необхідності доставления до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача.
Ухвалою суду від 02.09.2025 позовну заяву залишено без руху зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків позову.
09.09.2025 від представника позивача на усунення недоліків позову подано оновлену редакцію позовної заяви, за змістом якої просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), що полягають у постановці позивача на військовий облік військовозобов`язаних, після визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про перебування останнього на військовому обліку;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання позивача непридатним до військової служби на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про виключення позивача з військового обліку;
- зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання позивача непридатним до військової служби на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про виключення позивача з військового обліку;
- зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно позивача щодо скасування статусу «Порушень правил військового обліку», у зв`язку з відсутністю у діях Позивача складу адміністративного правопорушення;
- зобов`язати відповідача подати звернення (електронне звернення, автоматизоване звернення засобами ЄДРПВР «Оберіг») до Національної поліції України щодо відсутності необхідності доставления до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача.
Разом з оновленою редакцією позову подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 (Дніпропетровська область) вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 17 лютого 2004 року, місце проживання та отримання кореспонденції: АДРЕСА_1 ) відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також переміщення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 17 лютого 2004 року, місце проживання та отримання кореспонденції: АДРЕСА_1 ) для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішенням суду у справі.
В обґрунтування заяви зазначено, що позивач вважає реальною загрозу порушення його прав, оскільки відповідач може вжити заходів щодо його мобілізації (вручення повістки, примусове направлення на проходження військової служби), що унеможливить виконання майбутнього рішення суду та істотно утруднить захист його прав. Військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці. При цьому, особа, яка визнана в установленому порядку непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку не є військовозобов`язаною особою.
В основі спору наявні обставини визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до протоколу №41/25 від 01.10.2018, який було реалізовано та у військовому квитку позивача серії НОМЕР_3 зазначено про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я, у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням.
Відповідачем від позивача вимагається Свідоцтво про хворобу відповідно до підпункту б) пункту 22.8 глави 22 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України №932 (зі змінами) від 16.08.2024 року ОСОБА_1 був автоматично взятий на військовий облік.
Позивач обґрунтовує свої доводи тим, що ніколи не отримував на руки Свідоцтва про хворобу і, відповідно до редакції до підпункту б) пункту 22.8 глави 22 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України станом на 2018 рік, один з його примірників зберігається у штатній ВЛК терміном п`ять років з подальшим здаванням у Галузевий державний архів Міністерства оборони України встановленим порядком.
При розгляді заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд виходить з наступного.
Згідно із приписами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів задля створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача (заявника).
Суд зазначає, що вищезазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача (заявника) та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
У зв`язку з цим, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач (заявник), співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Суд наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Як вбачається з матеріалів справи та доданих до неї документів, заявника було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі протоколу №41/25 від 01.10.2018, що встановлено з особливої відмітки під порядковим №16 на сторінці 18 військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (копія додана до позовної заяви).
Разом з тим, 29.07.2025 у відповіді №195/1/3500 на скаргу (копія додана до позовної заяви) ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив представника позивача про автоматичне взяття ОСОБА_1 на військовий облік згідно постанови Кабінету Міністрів України №932 (зі змінами) від 16.08.2024 року.
Предметом спору, зокрема є:
- визнання протиправними дій відповідача, що полягають у постановці позивача на військовий облік військовозобов`язаних, після визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про перебування останнього на військовому обліку;
- визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання позивача непридатним до військової служби на підставі ст. 39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року та про виключення позивача з військового обліку.
Таким чином, у разі підтвердження за результатами розгляду справи виключення позивача з військового обліку та безпідставність взяття ОСОБА_1 на військовий облік після визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст.39а, 40б, 54б графи II Розладу хвороб наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, невжиття заходів забезпечення позову дійсно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, адже за час розгляду справи відповідач може здійснити дії щодо призову позивача на військового службу (видача наказу керівника РТЦК та командиром військової частини не більше семи днів), відповідно в останнього зміниться правовий статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця, на якого вже не поширюється норма пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
З огляду на викладене, суд вважає, що заявником доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме, доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на викладене, надавши оцінку доводам заявника, суд дійшов висновку про співмірність, адекватність та достатність способів вжиття заходів забезпечення позову із позовними вимогами, з якими заявник звернувся до суду, в частині заборони відповідачу вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації.
Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні іншої частини заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Бабка Галини Геннадіївни про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Копію ухвали надіслати:
- позивачу та його представнику на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- відповідачу, третій особі-1, -2, -3: до електронного кабінету.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г. В. Луговська