Справа № 260/4112/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 року м. Ужгород№ 260/4112/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Закарпатська установа виконання покарань (№9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи Закарпатська установа виконання покарань (№9), яким просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», яка полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 5510,56 грн.;

- зобов`язати Державну установу «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» нарахувати і виплатити Позивачу ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні предмети речового майна у розмірі 5510,56 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 23.02.2024 року вона була звільнена з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника їдальні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ Закарпатська УВП (№9), що підтверджується наказом ДУ Закарпатська УВП (№ 9) Про звільнення №67/ос-24 від 23.02.2024 року.

Враховуючи вимоги статті 116 КЗпП України, відповідач у день її звільнення зобов`язаний був виплатити позивачу всі належні суми, які підлягали до виплати в день звільнення.

Проте, відповідач в день звільнення позивача і до цього часу не провів повний розрахунок належних їй сум, а саме - не було виплачено вартості грошової компенсації за речове майно, відповідно до пункту 27 та 60 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року № 578, що призвело до порушення ст.116 КЗпП України.

Належна сума вартості грошової компенсації за речове майна, яка підлягала виплаті в день звільнення, становить 5510,56 грн., що підтверджується довідкою про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за №2.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач зазначає, що станом на дату звільнення зі служби ОСОБА_1 , так і по дату подання відзиву на позовну заяву, відсутні бюджетні асигнування на виплату грошових компенсацій за речове майно особистого користування.

Відповідно до листа Державної казначейської служби України від 04.07.2019 року №16-10-11/11487 «Про застосування кодів економічної класифікації видатків бюджету», Придбання та виготовлення незалежно від вартості, зокрема, спецодягу, усіх видів обмундирування, захисного одягу, захисного та спеціального взуття тощо здійснюється за КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар», однак як видно з розрахунків видатків кошторису на 2024 рік та на 2025 рік як спеціального, так і загального фонду відсутнє бюджетне асигнування з призначенням на придбання спецодягу, спецвзуття, обмундирування.

Відповідно до кошторису на 2024 рік Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», видатки за кодом 2210 передбачені за загальним фондом в сумі 72 000 грн., за спеціальним фондом 349 000 грн. Відповідно до Розрахунку видатків до кошторису на 2024 рік спеціальний фонд за кодом 2110 не передбачені навіть видатки на утримання установи, крім придбання електричних лампочок. Всі решта видатків на утримання засуджених та осіб, узятих під варту. Відповідно до Розрахунку до кошторису за бюджетною програмою за КПКВК 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України» на 2024 рік (за загальним фондом)» видатки за кодом 2210 в сумі 72,0 тис. грн. передбачені на придбання офісного паперу та паливно-мастильних матеріалів для легкових автомобілів.

Згідно кошторису на 2025 рік Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» за кодом 2210 за загальним фондом передбачено видатків на суму 74 000 грн., за спеціальним фондом 433 200 грн. Відповідно до Розрахунку до кошторису за бюджетною програмою за КПКВК 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України» на 2025 рік (за загальним фондом), видатки в сумі 74 000 грн. передбачені на придбання паперу офісного та паливно-мастильних матеріалів для легкових автомобілів.

Видатки в сумі 433,2 (тис.грн.) за кодом 2210 згідно розрахунку до кошторису за бюджетною програмою за КПКВК 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України» на 2025 рік (за спеціальним фондом) передбачені на придбання матеріалів, будівельних матеріалів, обладнання, інвентарю та інструментів для господарської діяльності, а також для благоустрою території; придбання мила, миючих засобів; придбання енергозберігаючих електричних ламп; придбання пально-мастильних матеріалів, талонів, смарт-карт. Заміна електропроводки (провід (ВВП).

Таким чином, за кодом 2210 ні в 2024, ні в 2025 році не передбачено для Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» видатки для виплати грошової компенсації за не отримане речове майно, видатки на придбання спецодягу. Державна установа «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та використовує бюджетні кошти в межах бюджетних асигнувань на відповідні цілі. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань, нецільове використання бюджетних коштів тягне за собою адміністративну або кримінальну відповідальність залежно від суми.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, 23.02.2024 року ОСОБА_1 було звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника їдальні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ Закарпатська УВП (№9), що підтверджується наказом ДУ Закарпатська УВП (№ 9) Про звільнення №67/ос-24 від 23.02.2024 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати в день звільнення всіх належних позивачу коштів, які на день звільнення складали 5510,56 грн. позивачка звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України № 2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України Про Національну поліцію, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року № 578 Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - Порядок № 578, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.

Пунктом 2 Порядку № 578 визначено, що речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.

За приписами пункту 3 Порядку № 578 речове майно за цільовим призначенням є речовим майном поточного забезпечення, а за використанням поділяється на майно особистого користування та інвентарне майно.

Пунктом 23 Порядку № 578 встановлено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією Державної установи Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до їх закупівельної вартості.

За приписами пункту 27 Порядку № 578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

Відповідно до пункту 60 Порядку № 578 для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Таким чином, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби під час звільнення на підставі їх заяви виплачується грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, у зв`язку з чим оформляється відповідна довідка.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.05.2025 року позивачка зверталася із заявою до начальника ДУ Закарпатська УВП (№ 9) щодо виплати грошової компенсації належних до видачі предметів речового майна (а.с.5).

При цьому, на виконання пункту 60 Порядку № 578, відповідачем складено довідку №2 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 у розмірі 5510,56 грн. (а.с.7,8), отже відповідач погоджується з наявністю у позивача права на отримання грошової компенсації замість належного до видачі речового майна.

Втім, учасниками справи не заперечується, що виплату вказаної компенсації відповідачем не здійснено.

Заперечуючи проти підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, відповідач вказував на відсутність у кошторисі установи відповідних коштів для виплати компенсації.

Проте, таке твердження суд оцінює критично, зважаючи на те, що у відповідача, як суб`єкта, що нараховував та виплачував грошове забезпечення позивачеві, при звільненні працівника зі служби є обов`язок нараховувати компенсацію вартості речового майна. Водночас, наявність або відсутність певних фінансових ресурсів не впливає на виконання відповідачем встановленого законодавством обов`язку.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно особистого користування у розмірі 5510,56 грн. - є протиправною, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Виходячи з меж, підстав та предмету позову, аналізу викладених положень законодавства, та оцінки наявних у матеріалах справи доказів у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст.5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Закарпатська установа виконання покарань (№9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи Закарпатська установа виконання покарань (№9) щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати Державну установу Закарпатська установа виконання покарань (№9) виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження служби речове майно у розмірі 5510,56 грн. (п`ять тисяч п`ятсот десять гривень п`ятдесят шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк