Справа № 200/1759/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року справа №200/1759/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Каначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Кониченко О.М.), складеного в повному обсязі 11 червня 2025 року, у справі № 200/1759/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Кузьміна Є.В., звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати пенсії на ОСОБА_1 з 01.01.2025 року;

- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 , та сплатити заборгованість.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 та сплатити заборгованість з 01.01.2025 року.

З таким рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт вказав, що результати медико-соціальної експертизи щодо перегляду встановлення інвалідності позивачу, яка проводиться ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» мають істотне значення для вирішення цієї справи, оскільки предметом даного позову є оскарження дій управління щодо припинення виплати пенсії по інвалідності.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1759/25, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа зареєстрована через підсистему «Електронний суд».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААГ № 862060 від 10.07.2024 року, виданої Міжрайонною МСЕК м. Бахмут Обласного центру медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 з 11.12.2023 року встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням до 01.08.2027 року.

28.08.2024 року позивачу видано пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_3 , термін дії: 01.08.2027 року.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року у справі № 554/2929/24 надано доступ слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000087 від 18.01.2024 року на тимчасовий доступ до речей та документів з мето вилучення завірених належним чином копій документів та/або в електронному вигляді, що перебувають у володінні Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме відомостей про виплати пенсій по інвалідності за весь період часу з моменту її оформлення, в тому числі їх розмір (в розрізі кожного місяця) та завірені належним чином копії документів на підставі, яких оформлювалась пенсія та здійснювались нарахування із зазначенням банківських установ та листи непрацездатності щодо вказаних нижче громадян: […] ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.01.2025 № 0500-0202-8/5544 представника позивача повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З січня 2025 року ОСОБА_1 призупинено виплату пенсії на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава Бугрія В.М. від 21.11.2024 по справі №554/2929/24, провадження №1-кс/554/11999/2024.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.02.2025 № 0500-02028/10247 представника позивача повідомлено, що в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 наявна ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава Бугрія В.М. від 21.11.2024 по справі №554/2929/24, провадження №1-кс/554/11999/2024 (далі - Ухвала). Згідно з Ухвалою, зібрані матеріали свідчать про фіктивність прийнятих рішень щодо визначення відповідних груп інвалідності та незаконного призначення на підставі них пенсії по інвалідності, внаслідок чого імовірно стало безпідставне нарахування грошових коштів, що могло спричинити збитків державному бюджету. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону №1058, зокрема передбачено, що виплата пенсії припиняється на підставі документів, що містять недостовірні відомості. З 01.01.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено на підставі зазначеної Ухвали з урахуванням норм чинного законодавства. Виплату пенсії призупинено автоматично, створення окремого рішення не передбачено. Отже, призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 як дія (результат) відповідного реагування на інформацію, яка унеможливлює проведення подальших виплат з урахуванням підпункту 1 частини 1 статті 49 Закону №1058, до того часу, як будуть з`ясовані обставини по справі № 554/2929/24 від 21.11.2024, провадження № 1- кс/554/11999/2024.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV в редакції чинній станом на 01.04.2021 року), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону №1058-IV, група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до ст. 49 Закону №1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: […] 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; […].

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Предметом розгляду у справі № 200/1759/25 є правомірність/протиправність зупинення виплати пенсії позивачу з 01.01.2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області на підставі ухвали слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтава Бугрія В.М. від 21.11.2024 року по справі № 554/2929/24, провадження № 1-кс/554/11999/2024 року, що, на думку відповідача, передбачено п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 (виплата пенсії припиняється на підставі документів, що містять недостовірні відомості).

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За приписами ст. 3 Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України), кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Виходячи із системного аналізу викладеного, кримінальне провадження складається з двох стадій досудового розслідування та судового провадження.

При цьому, досудове провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Водночас, відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: […] тимчасовий доступ до речей і документів; […].

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч.ч. 4, 5, 7 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: […] до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; […].

Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 3 КПК України, визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Зазначена в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію.

Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу викладених норм, тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження на стадії саме досудового розслідування.

Натомість, судове провадження у кримінальній справі розпочинається з надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 371 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду.

Відтак, винесення слідчим суддею ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів на стадії досудового розслідування не може бути підставою вважати недостовірними документи на підставі, яких призначено пенсію позивачу.

Таким чином, ухвала слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтава Бугрія В.М. від 21.11.2024 року по справі № 554/2929/24 свідчить виключно про те, що за зазначеними у ній фактами проводиться досудове розслідування, жодного висновку відносно встановленої недостовірності будь-яких документів означена ухвала не містить.

Виходячи з системного аналізу наведених норм наявність підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV має бути підтверджена або вироком суду в кримінальному провадженні, яким буде установлено недостовірність відомостей, що стали підставою для призначення пенсії, або відповідним висновком експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, яким підтверджено відсутність підстав для встановлення інвалідності на момент її призначення.

Відповідачем не надано суду жодного належного, допустимого, достовірного доказу правомірності припинення виплати пенсії позивачу, зокрема, встановленої станом на 01.01.2025 року у встановленому законом порядку недостовірності документів про встановлення інвалідності позивачу, як і не надано доказів фактичної виплати пенсії позивачу в спірний період (платіжні доручення, виплатні відомості тощо).

Судом також встановлено на підставі наявних матеріалів справи та не спростовано відповідачем, що всупереч зазначеним вимогам чинного законодавства, відповідного рішення про припинення виплати у спірний період пенсії позивачу управлінням не приймалось.

Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 Закону № 1058, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

За таких обставин, враховуючи, що наявними матеріалами справи підтверджено припинення виплати пенсії позивачу з 01.05.2025 року по теперішній час та судом встановлена протиправність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 257, 308, 311, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного від 11 червня 2025 року у справі № 200/1759/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі № 200/1759/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв