Справа № 182/7572/24
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7572/24
Провадження № 2-а/0182/49/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.09.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 1400 від 29.11.2024 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17 000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП). У постанові зазначено, що 15.10.2024 року позивач на блокпосту відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 року на 09:00 годину. Постанову отримано ним засобами поштового зв`язку 11.12.2024 року. ОСОБА_1 зазначає, що 15.10.2024 року о 07:30 годині він був зупинений на блокпосту працівниками поліції та представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . На їх вимогу він надав роздруківку військово-облікового документу із застосунку РЕЗЕРВ+, де було зазначено, що позивач своєчасно оновив свої облікові дані та має право на відстрочку згідно п.1 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з тим, що є заброньованим до 10.11.2024 року. Незважаючи на дану інформацію, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 виписали на його ім`я повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК на цей же день - 15.10.2024 року на 09:00 годину. Від отримання даної повістки позивач відмовився, оскільки не повинен направлятись на ВЛК, так як вчасно оновив облікові дані та має бронювання. 15.11.2024 року при перевірці документів позивача працівники поліції повідомили йому, що він перебуває у розшуку, його доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно нього було складено протокол №4/602 від 15.11.2024 року за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, на підставі якого 29.11.2024 року винесено оскаржувану постанову. ОСОБА_1 вважає її безпідставною та незаконною з наступних підстав. В постанові відповідач посилається на порушення абз.3 п. 1 Правил військового обліку працівників та військовозобов`язаних, викладених у Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, абз.2,5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Тоді як позивач, зазначає, що вчасно оновив свої облікові дані, та йому не зрозуміло, які порушення є з його боку. Крім того, в постанові відповідач посилається на абз.8 ч.3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», тоді як в чинній редакції даного Закону восьмий абзац взагалі відсутній. ОСОБА_1 стверджує, що вся інформація відносно нього щодо оновлених ним даних, в тому рахунку й про бронювання, була наявна в реєстрі «Оберіг», до якої відповідач має доступ.

Враховуючи викладене вище позивач вважає, що складена постанова є протиправною, просить поновити строк на оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, стягнувши з відповідача на його користь судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , роз`яснено відповідачу його право на підготовку відзиву на позовну заяву (а.с.32-33).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками на їх юридичну адресу, пакет документів доставлявся до адресата кур`єром суду, про що свідчить запис в журналі вихідної кореспонденції, згідно якого поштове відправлення отримано 14.01.2025 року представником відповідача (а.с.36). Крім того, 02.07.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно було направлено запит про витребування доказів, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ухвалу від 26.12.2024 року не виконав, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на адресу суду не направив, своїм правом на підготовку відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Пунктом 2 ч.1 ст. 37 Закону №2232-XII передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. Ця норма чинна з 04.04.2024 року.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є військовозобов`язаним громадянином України.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1400 від 29.11.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17 000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210 КУпАП.

Спірну постанову винесено 29.11.2024 року, тобто під час дії особливого періоду.

Копію даної постанови позивач отримав засобами поштового зв`язку 11.12.2024 року, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.19), позов з додатками направлений позивачем на адресу суду 20.12.2024 року (а.с.30), а отже суд приходить до висновку, що існують підстави для поновлення пропущеного строку на оскарження.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року. Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону №2232-XII викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до вимог абзацу 5 пункту 2 частини II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу, проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Згідно зі ст. 42 Закону №2232-XII та пункту 19 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з військово-облікового документу РЕЗЕРВ+, ОСОБА_1 вчасно виконав свій обов`язок щодо оновлення облікових даних до завершення 60 днів, відведених законодавством, зазначив адресу свого постійного місця проживання ( АДРЕСА_1 ), а також контактний номер телефону. Крім того, в даному документі наявна інформація щодо його бронювання до 10.11.2024 року (а.с.17).

Але в протоколі №4/602 від 15.11.2024 року зазначено, що суть адміністративного правопорушення полягає в наступному: «15.10.2024 р., на блок пості був зупинений співробітниками національної поліції України гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09-00 годину 15.10.2024 р., в присутності свідків, про що складено Акт про відмову від 15.10.2024 р., чим порушив вимоги абз. 3 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487 (зі змінами), абзац 8 ч. 3, абзац 2,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Так, відповідно до частин 1,3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період .

Керуючись вимогами пункту 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації (далі - Порядок проведення призову), на особливий період за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військовообліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів .

Відтак, позивач має обов`язок прибути до відповідного ТЦК та СП, зокрема у строк, що вказаний у повістці. Проте, норми чинного законодавства не містять обов`язку громадян України отримувати відповідні повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки.Факт відмови особи від отримання повістки, а так само і обставини наявності/відсутності у неї бронювання на період мобілізації, не позбавляють таку особу від обов`язку прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановлений у повістці строк. Проте, сам лише факт відмови від отримання повістки не створює склад правопорушення, зокрема у частині явки у визначений строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічну думку висловив Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25 квітня 2024 року по справі №759/1018/24.

Також суд звертає увагу, що в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначається мета виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах розгляду даної справи про адміністративне правопорушення відповідачем не встановлювався факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановлений в повістці строк, а тому наведені обставини не підлягають оцінці в межах даного спору.

Крім того, у військово-обліковому документі РЕЗЕРВ+ вбачається, що ОСОБА_1 має бронювання до 10.11.2024 року відповідно да наказу Мінекономіки №1223 від 10.05.2024 року (а.с.26). Тобто, на момент зупинення позивача на блокпості 15.10.2024 року, ОСОБА_1 було оновлено його облікові дані, він мав бронювання, що було відображено в його військово-обліковому документі, як заброньований військовозобов`язаний не повинен був проходити ВЛК, а тому не зрозуміло мету його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з яких підстав ОСОБА_1 розшукувався його працівниками.

Відповідно до наказу Мінекономіки №27297 від 30.11.2024 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.03.2025 року (а.с.25).

В оскаржуваній постанові вказується про порушення ОСОБА_1 абз. 8, ч.3, абз. 2,5 ч.10 ст. 1 «Про військовий обов`язок і військову службу», тоді як в чинній редакції цього Закону частина третя складається всього з семи абзаців. Що стосується вимоги абз. 2 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», то позивач виконав її в повному обсязі, уточнивши свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації. В абзаці 5 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», зазначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі». В чому саме позивач порушив абзац 5 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено.

А отже, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості особи у вчиненні злочину. Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 р.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

В свою чергу, відповідач не надав суду жодних доказів правомірності свого рішення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП є не доведеним, а тому суд доходить висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

За наведених вище обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо розподілу судових витрат, відповідно до частини 1 статті 139 КАС в разі задоволення позову зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.7,9,210-1,235,245, 251, 268,278 КУпАП, ст.ст. 2,3,72,77,286,293,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови №1400 від 29.11.2024 року, виданої ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210 КУпАП.

Скасувати постанову № 1400 від 29.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева