Справа № 692/1138/25
Суддя: ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/1138/25
Провадження № 2-а/692/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в спрощеному порядку) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Пух С.Л. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

І. Зміст позовних вимог.

Позовна заява обґрунтована тим, що 08.05.2025 близько 12:48 год. в м. Запоріжжя по вул. Козача, 1, ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, віз побратима до лікарні та був зупинений працівниками патрульної поліції. Поліцейським 2 взводу 2 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Запорізькі області сержантом поліції Кашубіним О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4681687 від 08.05.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП у зв`язку з керуванням ТЗ особою, позбавленою права керування та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню. Вказує, що ОСОБА_1 було зупинено без пояснення чіткої причини, а усно повідомлено про перевищення швидкості. Його не було повідомлено про позбавлення або обмеження права керування транспортними засобами, інформації про такі рішення він не отримував у зв`язку з перебуванням на військовій службі, мав при собі посвідчення водія і вважав його дійсним. Також ОСОБА_1 перевозив побратима ОСОБА_2 до лікарні, оскільки той потребував медичної допомоги. Позивач вказав, що поліцейський не надав доказів існування законної та чинної постанови для позбавлення водія права керування, у постанові не вказано, у зв`язку з чим водій позбавлений права керування ТЗ. У постанові не наведено конкретного опису правопорушення не вказано, яка категорія відсутня, яке обмеження діє, відсутні матеріали справи, зокрема, докази вчинення правопорушення. ОСОБА_1 не був ознайомлений з матеріалами у повному обсязі, не мав можливість надати пояснення у повному обсязі, а обставини не були всебічно повно і об`єктивно досліджені. Вказує, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин. Тому позивач просить визнати причини пропуску звернення з адміністративним позовом поважними та поновити цей строк, визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4681687 від 08.05.2025 протиправною, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 14.08.2025 ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження постанови, у відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України, провадження по справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позов та роз`яснено право звернутись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача Малія Олександра Миколайовича 27.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник вважав вимоги позивача безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Вказав, що 08.05.2025 під час несення служби у Запорізькій області інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено невиконання водієм вимог ПДР України - водій транспортного засобу Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.11.2024 (дата набрання законної сили 22.11.2024) строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України. В подальшому під час розгляду справи було роз`яснено та дотримано права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зазначив, що відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису термін відеозаписів з персональних відеореєстраторів становить 30 днів. Оскільки подія мала місце 08.05.2025 то станом на день надходження ухвали про відкриття провадження у справі неможливо надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів. Звернув увагу суду, що вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною та незаконною, оскільки не відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС, тому вважав, що у цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені. Зазначив, що обставини, на які вказує позивач не виключають події інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Тому просив зобов`язати позивача надати докази на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Стороною позивача відповідь на відзив не надавалась, додаткові докази не надходили. Від сторін заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходили.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 08.05.2025 поліцейським 2 взводу 2 роти 1бат. Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Кашубіним Олексієм Вадимовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4681687 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

У постанові вказано, що 08.05.2025 о 12:48 год. в м. Запоріжжя, вул. Козацька, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , належністю: ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 а ПДР України - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Згідно копії посвідчення водія НОМЕР_2 , воно видане ТСЦ7145 на ім`я ОСОБА_1 04.08.2022 та дійсне до 04.08.2024.

Згідно запису лікаря - травматолога ОСОБА_2 28.04.2025 звертався за консультацією спеціаліста та 08.05.2025 йому надавалась допомога.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Частиною 4 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, у виді штрафу у розмірі в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серія ЕНА № 4681687 від 08.05.2025 ОСОБА_1 08.05.2025 о 12:48 год. в м. Запоріжжя, вул. Козацька, 1, керував транспортним засобом Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , належністю: ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування.

Обставина керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це вказано у постанові серія ЕНА № 4681687 від 08.05.2025, позивачем не заперечується.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) відповідно до якої поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, у визначених законом випадках, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.4 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2 розділу II Інструкції).

За змістом частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На виконання своїх посадових обов`язків, працівником поліції зупинено автомобіль позивача та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 4681687 від 08.05.2025.

Суд зауважує, що твердження позивача про протиправність спірної постанови із посиланням на те, що зупинка була безпідставною, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону №580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути.

Відповідно до ч. 2 ст. статті 32 Закону №580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналогічні положення закріплені і в статті 16 Закону №3353-XII, згідно якої водій зобов`язаний мати, зокрема, при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт протиправності оскаржуваної постанови.

Щодо посилання позивача, що його не було повідомлено про позбавлення або обмеження права керування транспортними засобами суд зазначає наступне.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 30 серпня 2022 року у справі № 640/16613/21, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Також у своєму рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України»).

Суд зазначає, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 11.11.2024, справа № 707/2763/24, провадження № 3/707/1594/24, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судове засідання проводилось без участі правопорушника, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

За частиною другою статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. В силу положень статті 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Позивачем не надано доказів твердження, що ОСОБА_1 не був повідомлений про позбавлення права керування транспортними засобами розгляд. При цьому у позові позивач вказав, що такі рішення не отримував у зв`язку з перебуванням на військовій службі, що, проте, не є достатнім свідченням даного твердження.

Що ж до твердження позивача, що він мав посвідчення водія категорії «В» і вважав його дійсним, то суд зазначає, що посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого ТСЦ7145 на ім`я ОСОБА_1 , воно має строк дії з 04.08.2022 до 04.08.2024. Таким чином, станом на дату винесення оскаржуваної постанови (08.05.2025) воно вже майже 9 місяців не було дійсним і позивач його не поновив, а отже, не міг вважати його дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що у даній категорії справ оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom) також зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даній справі - зобов`язаний мати чинне посвідчення на право керування транспортними засобами та не керувати транспортними засобами будучи позбавленим права керування такими засобами.

З матеріалів справи не вбачається фактів порушень поліцейським порядку розгляду адміністративних матеріалів, які вказав позивач у своєму позові, та щодо його притягнення до відповідальності за відсутності доказів вчинення правопорушення, як про це стверджує позивач. Суд оцінює такі твердження позивача критично, вважає їх голослівними, такими, що не узгоджуються з матеріалами справи та спрямованими на ухилення від передбаченої законом відповідальності. В той же час твердження сторони відповідача, викладені у відзиві, знайшли своє підтвердження під час дослідження матеріалів справи.

Таким чином суд погоджується з висновком поліцейського 2 взводу 2 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Запорізькі області сержанта поліції Кашубіна Олексія Вадимовича, викладеним у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4681687 від 08.05.2025, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП: керування водієм транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 78, 139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 126, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.О. Левченко