Справа № 320/7513/25
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м.Київ справа №320/7513/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №750 від 31.01.2025 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням наданих довідок про заробітну плату;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 26.01.2025 року перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням наданих довідок про заробітну плату;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 з 26.01.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХП, з врахуванням відомостей довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №7/106-03 від 13.01.2025 року, виходячи з 60 відсотків від загальної суми надбавок, премій та інших виплат в розмірі 23 853,65 грн, а також довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №5/106-03 від 13.01.2025 року, виходячи з 60 відсотків від загальної суми заробітної плати в розмірі 9200,00 грн, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.01.2025, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №750 від 31.01.2025 її відмовлено у переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а також не враховано відомості з довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.01.2025 № 7/106-03 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Рішення мотивоване тим, що заявниця не набула 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016.

Позивач зазначила, що її страховий стаж на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 року становить 17 років 10 місяців 8 днів та станом на день звільнення - 23 роки 11 місяців 8 днів, а тому вважає протиправними дії відповідачів щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійсненні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 13.01.2025 №7/106-03.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/7513/25 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачами в системі «Електронний суд» відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача вказав, що проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи та додатково надані документи встановлено, що стаж заявниці на посадах віднесених до посад державної служби станом на 01.05.2016 складає 17 років 10 місяців 8 днів. При визначенні розміру пенсії за віком згідно із Законом України Про державну службу до уваги не прийнято довідка від 13.01.2025 №7 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, оскільки заявниця не набула 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області правом на надання відзиву не скористалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області. Так, позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-ХІІ).

31.05.2022 на підставі наказу №276-о позивач звільнена з посади головного спеціаліста відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення, відповідно до ст. 38 КЗпП України, п. 7 ч.1, ч.3 ст. 83, Закону України "Про державну службу" у зв`язку з виходом на пенсію.

26.01.2025 року позивач звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №796-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889- VIII (далі Закон № 889-VIII).

Рішенням Головного управляння Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 31.01.2025 року №75 позивачу було відмолено в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII. Обґрунтовуючи свою відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області вказує на те, що стаж заявниці на посадах віднесених до посад державної служби станом на 01.05.2016 складає 17 років 10 місяців 8 днів, а також, що довідку про складові заробітної плати від 13.01.2025 № 7 не враховано, оскільки на день набрання чинності Законом № 889 (на 01.05.2016) відсутній необхідний стаж. Також зазначено, що переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №796-XII на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII є недоцільним, оскільки розмір пенсії після перерахунку є меншим, ніж одержує позивач.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII та здійсненні перерахунку і виплати пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати від 13.01.2025 № 7, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульоване Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 ХІІ (далі Закон № 3723).

Натомість з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за № 889-VIII (далі Закон № 889-VІІІ). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII.

Згідно з частиною першою статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII:

10. Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

11. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

12. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом, на момент звернення із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачка досягла пенсійного віку (60 років), мала необхідний страховий стаж та відповідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (23 роки 11 місяців 8 днів, з них станом на 01.05.2016 року - 17 років 10 місяців 8 днів).

Таким чином, позивач набула право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015.

Водночас, як вбачається зі змісту рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області №75 від 31.01.2025 року, при розгляді заяви та додаткових документів, наданих ОСОБА_1 , відповідачі не врахували довідку від 13.01.2025 № 7 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

З огляду на зміст частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія згідно Закону України "Про державну службу" призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для визначення розміру пенсії згідно Закону України "Про державну службу" необхідно встановити розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, від якого, в свою чергу, визначається розмір пенсії, що становить 60 відсотків від розміру такої заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).

Так, пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб визначено форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Так, відповідно до пунктів 2, 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу", пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, правління Пенсійного фонду України постановою від 17.01.2017 № 1-3 затвердило форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу".

Судом встановлено, що 13.01.2025 ГУ ПФУ у Київській області видано довідку № 7/106-03 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, згідно якої: надбавка за інтенсивність праці 12404,79 грн., надбавка за виконання особливо важливої роботи 10164,65 грн., премія місячна 1096,85 грн., інші виплати 187,36 грн. Разом 23853,65 грн. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №5/106-03, яка видана ГУ ПФУ у Київській області 13.01.2025 року ОСОБА_1 , заробітна плата станом на 31 грудня 2023 р. становить: посадовий оклад - 5800,00 грн, надбавка за ранг 500,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 2900,00 грн. Усього: 9200,00 грн. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідки від 13.01.2025 №7/106-03 та №5/106-03 відповідають формам довідок, затверджених постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3.

Факт долучення вказаних довідок до заяви позивача від 26.01.2025 про переведення на пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" не заперечується відповідачами.

Суд звертає увагу на те, що всі відображені в довідках від 13.01.2025 №7/106-03 та №5/106-03 види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому такі довідки мають бути враховані при розрахунку розміру пенсії позивача як державного службовця.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

В спірному випадку пенсія позивачу на підставі Закону України "Про державну службу" призначається вперше, а тому пенсійний орган при призначенні такої пенсії повинен враховувати і подану заяву, і додані до неї документи.

Оскільки на момент такого звернення 26.01.2025 позивач мала більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців, однак не працювала на посадах державної служби, вона мала право відповідно до Порядку № 622 на призначення пенсії з заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Так, зазначена довідка ГУ ПФУ у Київській області від 13.01.2025 № 7/106-03 була надана відповідачам, однак під час переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №796-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ відповідач не враховує розмір заробітної плати, зазначений в довідці ГУ ПФУ у Київській області від 13.01.2025 № 7/106-03 та стверджує, що переведення є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

Як зазначалося раніше, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, загальний стаж позивача на посадах віднесених до посад державної служби складає 23 роки 11 місяців 8 днів, з них станом на 01.05.2016 року складає 17 років 10 місяців 8 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача та не заперечується відповідачами.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Суд зазначає, що наявність або відсутність 20-ти річного стажу на державній службі враховується лише для вирішення питання щодо наявності права на призначення пенсії державного службовця.

В даному випадку пенсійний орган трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України.

Вказані обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідачів щодо неврахування довідки ГУ ПФУ у Київській області від 13.01.2025 № 7/106-03 при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно з Законом № 796-ХІІ на пенсію за віком згідно з Законом № 3723-XII та протиправність рішення від 31.01.2025 №75.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення ГУ ПФ України в Миколаївській області від 31.01.2025 №75 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки таке рішення прийнято безпідставно та необґрунтовано.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №75 від 31.01.2025 про відмову в перерахунку пенсії позивачці відповідно до Закону України "Про державну службу".

Враховуючи, що спірне рішення було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, суд вважає за необхідне зобов`язати саме вказаного відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки саме цей орган порушив права позивача та, відповідно, має їх відновити.

При цьому суд зазначає, що задоволення позову у такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", у той час як право на отримання пенсії підтверджується документально, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач звільнена від плати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №750 від 31.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням наданих довідок про заробітну плату.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та провести перерахунок та виплату пенсії за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XІІ, з врахуванням відомостей довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №7/106-03 від 13.01.2025 року, виходячи з 60 відсотків від загальної суми надбавок, премій та інших виплат в розмірі 23 853,65 грн, а також довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №5/106-03 від 13.01.2025 року, виходячи з 60 відсотків від загальної суми заробітної плати в розмірі 9 200,00 грн, починаючи з 26.01.2025 року, з урахуванням вже виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.