Справа № 520/34990/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 вересня 2025 року справа № 520/34990/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби.

- скасувати бойове розпорядження (наказ) щодо відправлення у зону бойових дій - ОСОБА_1 .

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . Позивачем подано командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а саме - у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років згідно із Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Разом з тим, відповідачем повернуто рапорт з відміткою про те, що вказаний рапорт погоджено не було через те, що до нього не додано доказів, які підтверджують факт перебування на утриманні у позивача трьох дітей. Позивач наголосив, що ним надано відповідачу вичерпний пакет документів, що свідчить про те, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, проживає за однією адресою зі своєю жінкою та трьома дітьми, усі зареєстровані за однією адресою, родина позивача зареєстрована як багатодітна. Таким чином, ствердження відповідача про те, що позивач не довів знаходження на утриманні трьох дітей є необґрунтованим.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач засобами поштового зв`язку на адресу суду 12.09.2025 надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, що згідно наданих позивачем свідоцтв про народження батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (позивач), батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є ОСОБА_7 є ОСОБА_8 . Відтак саме на батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , не на позивача діюче законодавство України покладає обов`язок утримання. Отже, на утриманні позивач має одну дитину віком до 18 років малолітню ОСОБА_2 , батьком якої він є, а тому на нього не поширюється положення підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно право на звільнення на підставі наведеної норми відсутнє. Відповідач наголосив, що позивач не надав жодних документів на підтвердження утримання неповнолітніх дітей дружини від попередніх шлюбів, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Позивач правом надання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 та має статус військовослужбовця.

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , копія якого наявна у матеріалах справи. При цьому, як зазначає позивач, на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей.

Так, згідно із свідоцтвами про народження:

- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_1 (позивач у справі) та ОСОБА_9 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 .

Тобто позивач є рідним батьком лише щодо малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач звернувся до відповідача iз рапортом, в якому просив звільнити його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу», а саме: у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

До рапорту позивачем додані наступні документи копії: картки платника податку позивача, паспорта позивача, свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_5 ; свідоцтво про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_6 , довідки про склад сім`ї від 19.06.2023 з виконкому Монастирищенської міської ради Черкаської області, посвідчення багатодітного батька від 20.01.2021 серії НОМЕР_7 .

Прийнятого рішення за результатом розгляду вказаного рапорту позивача матеріали справи не містять.

Вважаючи, бездіяльність відповідача протиправною щодо не розгляду вказаного рапорту, позивач звернувся з даною позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до пункту 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, повноваження на звільнення солдат з військової надані командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Відповідно до пункту 2 Розділу І. Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, який затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2025 № 531, з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ. Порядку, рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

Відповідно до підпунктів 3, 4, 5 Розділу ІІІ Порядку, непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІІ. Порядку, забороняється:

1) встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно:

подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом;

недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком;

наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту;

2) відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо;

3) вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку;

4) відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ. Порядку, початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.

Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

Таким чином, суд констатує, що питання про звільнення позивача належить до компетенції безпосередньо командира військової частини НОМЕР_1 , а не будь якої іншої військової посадової особи.

При цьому, відповідно до абзацу другому пункту 8 Розділу ІІІ. Порядку, прямо передбачено право військовослужбовця на подання рапортів засобами поштового зв`язку.

Підпункт 3 пункт 7 Розділу ІІІ Порядку, чітко забороняє попереднього погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень.

Норма про подання військовослужбовцем рапорту по команді (стаття 233 Положення) та звернення з рапортом до свого безпосереднього командира (стаття 15 Статуту), лише встановлюють основний та найпростіший спосіб подання рапортів. Зазначені норми є не обмежувальними у праві військовослужбовця, а навпаки в гарантуванні його прав на подання рапорту за будь-яких обставин. Зазначені норми гарантують право військовослужбовця подати рапорт з будь-якого особистого чи службового питання до будь-якої військової посадової особи, в будь-яких умовах. Зазначені норми покладають на командирів обов`язок доповісти про поставлене військовослужбовцем питання до командирів вищого рівня. Але, зазначені норми жодним чином не обмежують військовослужбовців у поданні рапортів в інший спосіб (зокрема засобами поштового зв`язку), якщо в них є бажання та можливість.

У ході розгляду справи судом встановлено, що рапорт позивача військова частина отримала, але рішення по його суті не приймала.

Бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті рапорту позивача, не відповідає вимогам Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, та є протиправною.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для відмови у задоволення позову.

Бездіяльність відповідача щодо ігнорування поданого позивачем рапорту про звільнення з військової служби є протиправною, а його права необхідно поновити шляхом покладення на відповідача обов`язку розглянути рапорт по суті, та прийняти відповідне рішення згідно Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 531.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_9 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийняти відповідне рішення згідно Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 531.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 17.09.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА