Справа № 520/16441/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 р. справа № 520/16441/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради №1609 від 12.11.2024р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні виплат державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеної особи;

2. зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (61007, м.Харків, вул.Біблика, 6, ) поновити порушене право позивача та продовжити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахування та виплату державної соціальної допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи, починаючи з 1 листопада 2024р. у розмірі 3000,00грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради №1609 від 12.11.2024 протиправно відмовлено позивачу у призначенні виплат державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеної особи. Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.06.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Зазначив, що у відповідності до витягу від 12.11.2004 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно дружина позивача ОСОБА_2 27.09.2023 та 29.04.2024 здійснено купівлю нерухомого майна. Позивач не повідомив управління про настання обставин, що впливають на виплату допомоги. Вказані обставини стали підставою для відмови у призначенні позивачу допомоги внутрішньо переміщеної особи. Відповідач також посилався на порушення строку звернення до суду з даним позовом. Просив суд залишити позовну заяву без розгляду через пропуск строків звернення до адміністративного суду, а у разі продовження розгляду справи відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.12.2023 перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа (далі - ВПО), за фактичною адресою проживання: АДРЕСА_2 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.12.2023 №6332-).

13.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (далі - Управління) з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі (далі - допомоги).

При подачі заяви, ОСОБА_1 , ознайомлений з умовами надання допомоги, та письмово підтвердив про відсутність факторів, що впливають на призначення допомоги відносно себе та членів своєї сім`ї.

Рішенням управління від 22.12.2023 № 53244-23-4 ОСОБА_1 призначено допомогу, як особі з інвалідністю ІІ групи, у розмірі 3000 гривень щомісячно з 01.12.2023.

12.11.2024 працівниками Управління встановлено факт придбання, дружиною отримувача допомоги, ОСОБА_2 нерухомого майна, вартість якого перевищує 100 тис. гривень.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, дружиною позивача 27.09.2023, протягом трьох місяців перед зверненням, здійснено купівлю нерухомого майна, а саме квартири вартістю 1 033482,36 грн.; 29.04.2024, під час отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб, дружиною позивача вдруге здійснено купівлю нерухомого майна, а саме квартири вартістю 3 520 633,20 грн.

Рішенням Управління від 12.11.2024 № 1609 відмовлено ОСОБА_1 в призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

15.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо подовження виплат на проживання ВПО, на яку 29.11.2024 отримав від відповідача лист за №10-20/7909/4-02/24, де повідомлено, що згідно з відомостями, які містяться в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 (дружина позивача) 29.04.2024 придбала квартиру на суму, що перевищує 100 тис. гривень, на підставі чого виплати на проживання ВПО позивачу припинено з 01.11.2025.

Листом від 15.11.2024 № 10-29/7332/4-02/24 відповідач звернувся до позивача з пропозицією повернути незаконно отримані бюджетні кошти у добровільному порядку у розмірі 18000 грн., проте така вимога залишена поза увагою позивача в частині повернення вказаних коштів.

02.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою-повідомленням, якою повідомлено про безпідставність відмови у виплаті йому допомоги ВПО у зв`язку з тим, що придбане його дружиною нерухоме майно є особистою приватною власністю ОСОБА_2 та не входить до складу спільного майна подружжя.

24.12.2024 до Індустріального районного суду м. Харкова Управлінням подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 коштів незаконно отриманої суми допомоги.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 31.07.2025 про справі №644/11349/24 позовну заяву Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщених особам, внаслідок зловживання з боку відповідача у розмірі 18000 грн.

Станом на час розгляду даної справи рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 31.07.2025 про справі №644/11349/24 не набрало законної сили; справа перебуває на розгляді в Харківському апеляційному суді.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні виплат державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеної особи протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стосовно строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У спірних правовідносинах, позивачем оскаржується рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради №1609 про відмову ОСОБА_1 у призначенні виплат державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеної особи, прийняте відповідачем 12.11.2024.

Як зазначає позивач у позовній заяві оскаржуване рішення від 12.11.2024 він не отримував ані особисто, ані поштовим відправленням, а тому і звернувся до відповідача із вищевказаною заявою-повідомленням від 02.12.2024.

В свою чергу, відповідачем не надано до матеріалів справи доказів направлення та отримання позивачем оскаржуваного рішення.

Позивач у позовній заяві зазначив, що саме із матеріалів справи №644/11349/24 позивачу стало відомо про наявність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень після ознайомлення з матеріалами справи представником адвокатом Барановим Д.М., про що свідчить заява представника від 26.01.2025 в системі ЄСІТС про вступ у справу №644/11349/24 як представника та ознайомлення з матеріалами електронної справи.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

До суду з даним позовом позивач звернувся 23.06.2025, тобто протягом шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Отже, доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд відхиляє.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706-VII) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

У спірних правовідносинах, позивача взято на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2 , по що видано відповідну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.12.2023 №6332-.

20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332), відповідно до якого допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (пункт 2).

З 1 листопада 2023 допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї (пункт 3).

Виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: отримувачам пенсії, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги; особам з інвалідністю I чи II групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, у тому числі таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, а також батькам-вихователям, прийомним батькам та опікунам (піклувальникам) (пункт 13-1).

Пунктом 22 Порядку №332 визначено, що з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат". Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку . За результатами верифікації Мінфіну інформації щодо осіб Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики.

Згідно п. 7-1 Порядку №332 із 1 грудня 2023 р. допомога не призначається/не виплачується на сім`ю, яка вперше звертається за її призначенням, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: 2) особою з числа членів сім`ї здійснено на суму, що перевищує 100 тис. гривень, купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, розташованого на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, зазначених у переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, якщо купівля була здійснена до дати включення до переліку територій активних бойових дій, можливих бойових дій або тимчасової окупації, або житла, яке зруйновано), іншого нерухомого майна, цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), оплачено (одноразово) інші товари довгострокового вжитку (крім автомобілів, будівельних матеріалів, якщо в особи пошкоджено/знищено житло) або оплачено (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім будівельних, якщо в особи пошкоджено/знищено житло, медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла).

У спірних правовідносинах, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно дружиною позивача ОСОБА_2 27.09.2023 та 29.04.2024 здійснено купівлю нерухомого майна (квартир), що позивачем не заперечується.

Придбане нерухоме майно (квартири) розташоване за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Станом на 27.09.2023 та 29.04.2024 с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області не входило до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Отже, на придбане дружиною позивача нерухоме майно не розповсюджується виняток, передбачений п. 7-1 Порядку №332 щодо житла, розташованого на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, зазначених у переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Станом на момент вчинення правочину позивач перебував у шлюбі, про що свідчить особиста заяви-повідомлення позивача від 06.12.2024 та не заперечується позивачем.

Пунктом 9 Порядку №332 встановлено, уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.

Позивач не повідомив Управління про настання обставин, що впливають на виплату допомоги. Таких доказів матеріали справи не містять.

Стосовно посилання позивача на те, що придбання нерухомого майна здійснено його дружиною за власні кошти, в підтвердження чого до матеріалів справи надано копію договору дарування грошових коштів від 01.07.2023 року, суд звертає увагу, що положеннями п. 7-1 Порядку №332 не передбачено жодних винятків стосовно коштів, за які придбане нерухоме майно, суттєве значення має безпосередньо факт придбання нерухомого майна протягом трьох місяців, що передує зверненню за допомогою та в період її отримання на суму, що перевищує 100 тис. гривень.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Управління від 12.11.2024 № 1609, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - є правомірним.

Проаналізувавши наведене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 241-247, 250, 255, 257-262, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 17.09.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко