Справа № 420/29001/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебеденко Ірини Валеріївни №ВП78249932 від 15.08.2025р. про накладання штрафу, мотивуючи це тим, що військовою частиною на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 по справі № 420/36850/23, яке набрало законної сили проведено нарахування належних до виплати сум, та направлено заявки на фінансування за цією статтею до Департаменту соціального забезпечення МОУ, проте кошти будуть виділені після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони України відповідно до наданих заявок. Таим чином існують поважні причини що роблять неможливим виконання військовою частиною рішення суду.

Ухвалою судді від 27.08.2025 р. у справі відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за привалами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року залучено до розгляду справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач подав відзив на позов у якому вимоги не визнав та зазначив, що на адресу відділу з моменту відкриття, а саме з 03.06.2025 року по 26.08.2025 року жодних повідомлень про виконання рішення не надходило, окрім повідомлення, яке надійшло 18.06.2025 року про те, що направлена заявка до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України на виділення коштів на виконання рішення суду.

Третя особа не скористалась правом на подачу пояснення до суду.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних КП "ДСС", рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 р. у справі № 420/36850/23, яке набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 17 вересня 2021 року по 19 травня 2023 року включно, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний календарний рік (на 01.01.2021 року - 2270 грн., на 01.01.2022 року - 2481 грн., на 01.01.2023 року - 2684 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт, що відповідав у цей період займаній посаді та військовому званню ОСОБА_1 згідно з додатками постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та здійснити нарахування та виплату з відрахуванням обов`язкових утримань ОСОБА_1 за період з 17 вересня 2021 року по 01 червня 2023 року: посадового окладу в сумі 40925,03 грн; окладу за військовим званням в сумі 9265,61 грн; надбавки за вислугу років в сумі 15057,18 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят сім гривень 18 копійок); надбавки за особливості проходження служби в сумі 42411,09 грн; надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці - 3343,82 грн; премії - в сумі 85650,19 грн.; допомоги на оздоровлення в сумі 25574,30 грн.

03.06.2025 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лебеденко І.В. відкрито виконавче провадження ВП № 78249932 щодо виконання виконавчого листа № 420/36850/23, виданого 29.04.2025 р. Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити розрахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 17.09.2021 по 19.05.2023 та грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 78249932 від 03.06.2025 р. боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Позивач 07.05.2025 року звернувся до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо збільшення кошторисного призначення «грошове забезпечення» для виплати коштів за рішеннями судів.

На вказане звернення отримано відповідь Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 09.06.2025 року №657/5930 про те, що наразі наявні рішення судів на суму 1,4 млрд.грн. та Міністерство оборони України звернулось до Кабінету міністрів України щодо збільшення фінансування на ці виплати, та поки це питання не вирішено.

Позивач звернувся також із клопотанням до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виділення додаткових коштів для виконання рішення суду по справі №420/36850/23 на яке отримано відповідь вих.№343/10911 від 11.05.205 року про погодження клопотання згідно наданих розрахунків в сумі 265475.90грн.

15.08.2024 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лебедевою І.В. винесено постанову ВП № 78249932 про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання вимог виконавчого документа, накладено на боржника військову частину НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404- VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Так статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно положень ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., є невиконання боржником, військовою частиною виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі № 420/36850/23 виключно в частині невиплати суми донарахованого грошового забезпечення стягувачу.

Слід зазначити, що можливість реалізації даного обов`язку військовою частиною перебуває у залежності від його фінансового забезпечення, яке, є обмеженим.

Суд погоджується з такими доводами позивача та звертає увагу, що накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, на думку суду, під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем помилково не враховано наявність поважних причин невиконання позивачем рішення суду в частині здійснення виплати нарахованої заборгованості, яка обліковується у позивача, що свідчить про відсутність підстав для накладення на нього штрафу за оскаржуваною постановою.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення позовних вимог відповідно до ст.139 КАС України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 2422,40грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебеденко Ірини Валеріївни №ВП78249932 від 15.08.2025р. про накладання штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Військової частини НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями ч.6 ст.287, 293, 295КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач : Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач : Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (67701, Одеська область, м.Білгород Дністровський, вул. Миколаївська 30) .

Третя особа ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Суддя Е.А.Іванов