Справа № 933/585/25
Суддя: Попович І. А.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 933/585/25
Провадження № 2-а/933/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка адміністративну справу за адміністративним позовом представника позивача Музиканта Владислава Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

21.08.2025 року представник позивача Музикант В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №1014/3 від 14 серпня 2025 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 понесені судові витрати.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 року призначення в справі не відбулося, у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

25.08.2025 року, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 9Р/205/25 від 25.08.2025 року, проведено повторний авторозподіл судових справ, у зв`язку з перебуванням судді Попович І.А., згідно наказу № 1-ОС/141/25 від 04.07.2025 року, у відпустці з 21 липня 2025 року по 22 серпня 2025 року, включно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 року, справу № 933/585/25 було передано головуючому судді Попович І.А.

Ухвалою судді від 02.08.2025 року відкрито провадження по справі, з призначенням до судового розгляду на 04.09.2025 року та в подальшому відкладено на 12.09.2025 року у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що відповідно до постанови № 1014/3 від 14 серпня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК, згідно Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX, який скасував статус «обмежено придатний» та передбачив, що громадяни, визнані раніше обмежено придатними, мають пройти повторний медичний огляд, чим скоїв порушення згідно ч. 3 статті 210 КУпАП. Визнаючи свою провину ОСОБА_1 , надав заяву з визнанням свого правопорушення, повідомлення, що не оспорює допущене порушення, та згодою на притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП вирішено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.

При цьому представник зазначає, що ОСОБА_1 звернувся 16.11.2024 на адресу відповідача із заявою від 05.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, але йому було відмовлено протокольним рішенням відповідача від 25.11.2024 № 17. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року по справі № 200/8876/24 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом від 25.11.2024 № 17 в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який має дружину з інвалідністю 2 групи. Зобов`язано Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути письмову заяву ОСОБА_1 від 05.11.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому судовому рішенні. Так, ОСОБА_1 за наслідком примусового виконання рішення ДОАС, а саме після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.11.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації йому надано відстрочку від призову на військову службу, але одночасно подано у «розшук» ТЦК та СП. Позивач дізнавшись, що перебуває в переліку осіб яких розшукує ТЦК та СП звернувся до відповідача, де йому було повідомлено, що або він визнає свою провину і на нього складається оскаржувана постанова і його буде знято з розшуку ТЦК та СП або інакше його не буде знято з розшуку ТЦК та СП, а отже, позивач під примусом службовців ТЦК та СП подав до відповідача відповідну заяву, що описана у постанові. Так, як з`ясувалось підставою його розшуку ТЦК та СП стало те, що позивач не пройшов вчасно ВЛК. Відповідно до п. 63 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року (в редакції на листопад місяць 2024 року, тобто на момент подання заяви на надання відстрочки від призову) військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Як вже вказувалось, позивач звернувся із заявою на надання відстрочки від призову 05.11.2024, яка отримана відповідачем 16.11.2024 (вказане встановлено судовим рішенням), а отже направлений він на проходження ВЛК не мав бути в силу наведеної норми постанови. Представник позивача звертає увагу на те, що протокол про адмінправопорушення відносно позивача не був складений. Копії постанови та протоколу не було надано позивачу після їх складання в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (копію оскаржуваної постанови було отримано на адвокатський запит), а позивачу в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано папірець із зазначенням банківських реквізитів для оплати штрафу.

Крім того, як вбачається із оскаржуваної постанови ТЦК та СП, позивач не отримував повістки та йому не було відомо про те, що йому необхідно було з`явитися до відповідача. В оскаржуваній постанові наведено, що позивач не пройшов вчасно ВЛК, згідно Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX який скасував статус «обмежено придатний» та передбачив, що громадяни, визнані раніше обмежено придатними, мають пройти повторний медичний огляд. В оскаржуваній постанові не зазначено яку саме норму закону порушив позивач, а також в оскаржуваній постанові не конкретизовано, тобто, не лише пункт нормативного акту, а й не вказано найменування самого нормативного акту та дати ухвалення. Також, з огляду на оскаржувану постанову неможливо встановити коли саме позивач мав з`явитись до ТЦК та СП для проходження комісії, тобто неможливо встановити дату вчинення позивачем правопорушення, що є порушенням ст. 283 КУпАП. Відсутність в оскаржуваній постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 дати вчинення адміністративного правопорушенням виключає можливість розрахувати строки притягнення до адміністративної відповідальності. Вищенаведене свідчить про те, що позивач необґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності.

Представник позивача просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1014/3 від 14 серпня 2025 року, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник - адвокат Музикант В.С., у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розглянути справу без участі позивача (а.с.3,25,28,31).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи (а.с.26,27,30). Відзив на позов відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесена постанова № 1014/3 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК, згідно Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX який скасував статус «обмежено придатний» та передбачив, що громадяни, визнані раніше обмежено придатними, мають пройти повторний медичний огляд, чим скоїв порушення згідно ч. 3 статті 210 КУпАП. Визнаючи свою провину ОСОБА_1 , надав заяву з визнанням свого правопорушення, повідомлення що не оспорює допущене порушення, та згодою на притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.11).

Копію оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 отримав по запиту адвоката, якому також було надано відповідь про те, що ОСОБА_1 власноруч написав заяву про визнання своєї провини за несвоєчасне проходження ним ВЛК згідно ЗУ від 21.03.2024 року № 3621. Через те, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку зі службовими справами перебував поза межами будівлі, ОСОБА_1 було запропоновано або зачекати або з`явитися у інший день для отримання постанови про притягнення до адмінвідповідальності нарочно. Проте Бут наполягав на негайному складанні постанови саме днем його особистого звернення та надання заяви про визнання вини і проханням притягнення до адміністративної відповідальності, наданні реквізитів для негайної сплати штрафу та внесенні відповідних відомостей до застосунку «Резерв+» щодо зняття його з розшуку. На його прохання було повідомлено номер постанови та надано реквізити для сплати штрафу, при цьому попереджено, що штраф має бути сплачений лише після винесення постанови, підписання її начальником та нанесення печатки державного зразка. Отримавши витребувані дані, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року по справі № 200/8876/24 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом від 25.11.2024 № 17 в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який має дружину з інвалідністю 2 групи. Зобов`язано Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути письмову заяву ОСОБА_1 від 05.11.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому судовому рішенні. Рішення набрало законної сили 26.05.2025 року (а.с.10,12-15)

Як вбачається з роздруківки військово-облікового документу із застосунку «Резерв+», сформованого 20.08.2025 року, ОСОБА_1 перебуває у розшуку за порушення військового обліку з 06.08.2025 року, причина розшуку - не проходження (відмова від проходження) ВЛК. Також зазначено, що ОСОБА_1 непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с.9).

Правовідносини, що склалися між сторонами стосуються притягнення до адміністративної відповідальності громадян за порушення правил військового обліку.

Зазначені правовідносини регулюються наступними правовими нормами.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за в чинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 цього Закону, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Відстрочка від мобілізації - це відстрочення виклику до військової служби в разі загрози національній безпеці або військових дій. Це офіційне рішення відповідних державних органів, яке дає певним категоріям громадян можливість не бути мобілізованим на військову службу.

Як передбачено абз. 1 п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (у редакції постанови КМ № 1558 від 31.12.2024, яка діє з 16.01.2025),- військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України за № 3621-ІХ від 21.03.2024 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» було встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За вимогами ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, а також статтями 210 і 2101 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За вимогами ч. 7 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

За вимогами ч. 5 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, досліджені докази та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що постанова від 14.08.2025 № 1014/3, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього стягнення, є незаконною та підлягає до скасування.

Суд дійшов до такого висновку з урахуванням наступного.

Стаття 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил військового обліку і її диспозиція є відсилочною до відповідного законодавства.

Оскаржувана постанова містить посилання на Закон України за № 3621-ІХ від 21.03.2024 року, однак у постанові відсутні відомості, яку саме норму зазначеного Закону було порушено військовозобов`язаним та чи є це порушення порушенням правил військового обліку.

Оскаржувана постанова містить посилання на ті обставини, що ОСОБА_1 визнаючи свою провину надав заяву з визнанням свого правопорушення, повідомлення що не оспорює допущене порушення, та згодою на притягнення до адміністративної відповідальності. Надав цю заяву особисто 14.08.2025 року.

Разом з тим під час розгляду адміністративної справи за позовом представника позивача Музиканта В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , відповідач, як суб`єкт владних повноважень не реалізував свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Позовна заява разом з долученими до неї письмовими доказами була доставлена до зареєстрованого Електронного кабінету відповідача 20.08.2025 року (а.с.20), копія постанови судді від 25.08.2025 року про відкриття провадження по справі разом з повідомленням була доставлена до зареєстрованого Електронного кабінету відповідача 26.08.2025 року (а.с.27), повідомлення про відкладення судового розгляду на 12.09.2025 року було доставлено до зареєстрованого Електронного кабінету відповідача 09.09.2025 року (а.с.30).

Незважаючи на отримання відповідачем позовної заяви, належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду адміністративної справи, відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та на підтвердження відповідності постанови вимогам ст. 249, 258, 283 КУпАП, не надав суду належним чином оформлену заяву ОСОБА_1 з визнанням правопорушення (відповідно до постанови), з повідомленням що він не оспорює допущене порушення, та згодою на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.

Таким чином відповідачем у судовому засіданні не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови та її відповідність вимогам ст. 249, 258, 283 КУпАП.

При цьому суд відхиляє доводи представника позивача з посиланням на п. 63 Постанови КМУ № 560, посилання на неможливість встановити дату порушення, та посилання на Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року по справі № 200/8876/24, оскільки вони не відповідають вимогам п. 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України за № 3621-ІХ від 21.03.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України та п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що у зв`язку із скасуванням постанови від 14.08.2025, підлягає до закриття провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

Відповідно до ст. 139 КАС України, необхідно із відповідача стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 484,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 249, 258, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 159, 229, 241-246, 255, 268, 269, 286, 288, 293, 294, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача Музиканта Владислава Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову № 1014/3 від 14 серпня 2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Вступну та резолютивну частини рішення ухвалено у приміщені суду 12 вересня 2025 року.

Повний текст рішення суду складено 17 вересня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Суддя Олександрівського

районного суду І.А. Попович