Справа № 160/6842/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 вересня 2025 рокуСправа №160/6842/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про витребування доказів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати Позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період участі в бойових діях позивачем в травні 2023 р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі , та за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період участі в бойових діях Позивачем в травні 2023 р. у розмірі 100000грн. пропорційно дням такої участі та за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р. у розмірі 100000грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення позивачу з 08.11.2022 р. по 19.05.2023 р. включно без урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 08.11.2022 р. по 19.05 2023 р. включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.03.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшов від ВЧ НОМЕР_1 відзив на позовну заяву, в якому відповідачем, зокрема, було зазначено, що позивачем під час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 не було надано медичну документацію, яка б підтверджувала перебування на стаціонарному лікуванні, та відповідно право на отримання зазначеної виплати. Військовою частиною зазначену документацію було отримано безпосередньо вже з матеріалами позовної заяви, та після їх опрацювання командиром НОМЕР_2 аеромобільного батальйону ВЧ НОМЕР_1 15.03.2025 р. був поданий рапорт про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р. На підставі даного рапорту ОСОБА_1 у відповідності до резолюції командира військової частини буде включений до наказу командира про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 на період дії воєнного стану.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 р. витребувано від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію рішення за наслідком розгляду рапорта про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р.

Цією ж ухвалою суд зупинив провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

На виконання вимог ухвали суду від 09.05.2025 р. від відповідача надійшли додаткові докази у справі, а саме: копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.03.2025 р. №1065/НОД, відповідно до додатку 5 до якого, ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 р. провадження у справі поновлено.

Разом з тим, у матеріалах справи були відсутні докази проведення позивачу фактичної виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні (банківські виписки, платіжні інструкції, тощо).

З огляду на викладене, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 р. суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 докази проведення ОСОБА_1 виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні (банківські виписки, платіжні інструкції, тощо).

Окрім того, у цій ухвалі суд зобов`язав ОСОБА_1 або його представника надати до суду пояснення щодо отримання ним додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Цією ж ухвалою суд зупинив провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

На виконання вимог ухвали суду від 11.06.2025 р. від відповідача надійшли додаткові докази у справі, а саме: довідка про нарахування додаткової винагороди за №4626 від 14.06.2025 р., в якій зазначено про нарахування ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткової винагороди за червень 2023 р. (зокрема: за період з 01.06.2023 р. по 16.06.2023 р. на суму 53 333, 33 грн. та за період з 17.06.2023 р. по 30.06.2023 р. 14 000, 00 грн.); банківські виписки АТ КБ «Приватбанк» про зарахування 27.03.2025 р. на банківський рахунок ОСОБА_1 відповідних коштів.

Одночасно із цим суд зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 11.06.2025 р. й не надано пояснень щодо отримання ним додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Окрім того, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що у поданих ВЧ НОМЕР_1 заявах по суті спору (зокрема, відзив на позовну заяву) відсутні відомості (в т.ч. документально підтверджені) щодо нарахування або підстав для ненарахування ВЧ НОМЕР_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за період участі позивача в бойових діях в травні 2023р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ч. 3 ст. 2 КАС України, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі закріплено як принцип здійснення правосуддя в адміністративних судах.

Статтею 9 КАС України встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно вимог частини 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3, 6 статті 80 КАС України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Разом з тим, згідно до ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Отже, для повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, суд вважає за необхідне повторно витребувати від ОСОБА_1 або його представника пояснення щодо отримання позивачем додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Окрім того, суд вважає за необхідне додатково витребувати від ВЧ НОМЕР_1 пояснення (в т.ч. конкретизовані відомості) щодо нарахування або підстав для ненарахування Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за період участі позивача в бойових діях в травні 2023р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі.

Частиною 2 статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частиною 1 статті 237 КАС України передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з вищевикладеним та відсутністю повідомлення учасниками справи про усунення обставин, що викликали зупинення провадження по вказаній справі, суд вважає за можливе продовжити строк зупинення провадження.

Керуючись ст.ст. 72-80, 121, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вдруге витребувати від ОСОБА_1 або його представника пояснення щодо отримання позивачем додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Витребувати від Військової частини НОМЕР_1 :

- пояснення (в т.ч. конкретизовані відомості) щодо нарахування або підстав для ненарахування Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за період участі позивача в бойових діях в травні 2023р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі.

Зазначені документи надати протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду нарочно через канцелярію суду або шляхом поштового зв`язку або шляхом завантаження до системи Електронний суд з автоматичним накладенням електронного цифрового підпису.

Роз`яснити, що письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 КАС України, зокрема вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до статті 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Суд попереджає про застосування заходів процесуального примусу у випадку невиконання вимог суду в частині надання витребуваних документів.

Продовжити строк зупинення провадження у справі до надання сторонами витребуваних судом доказів.

Суд роз`яснює, що відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса