Справа № 308/9524/17
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9524/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Хамник М.М.,

за участю секретаря судового засідання Камілли В.Я.,

представників позивачів 3, 4 Децик В.В., Горінецького О.Й.,

представника відповідача Ленько А.Ю.,

прокурора Романець О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження за позовом приватного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун», товариства з обмеженою відповідальністю «ФЦА Україна», товариства з додатковою відповідальністю «Патент», товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод», товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудпостач», товариства з додатковою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації», відкритого акціонерного товариства «Закарпатська автобаза», до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватне підприємство «Закарпатінвестбуд», Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», ТОВ «ФЦА Україна», ТОВ «Патент», ТДВ «Ужгородський механічний завод», ТОВ «Закарпатбудпостач», ТДВ «Управління виробничо-технологічної комплектації», ВАТ «Закарпатська автобаза» звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Ужгородської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради»

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що оскаржуваним рішенням 14 липня 2014 року на пленарному засіданні XXIII сесії VI скликання Ужгородською міською радою прийнято рішення за №1398 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради», яким затверджено Технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради.

Позивачі вважають, що вказане рішення Ужгородської міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, позаяк прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, а затверджена ним Технічна документація по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради розроблена з порушеннями встановлених вимог, правил та стандартів і одночасно цим рішенням порушено їх право на справедливу плату за землю, що є підставою для звернення до суду з даним позовом.

Зокрема позивачі вказують: що при проведенні нормативно-грошової оцінки розробником Технічної документації безпідставно збільшено площу міста, що суттєво впливає на розмір нормативно-грошової оцінки; при розробленні Технічної документації розробником відповідні розрахунки проведені без врахування 873 га зелених масивів та насаджень м. Ужгорода; при розробленні Технічної документації розробником відповідні розрахунки проведені без врахування 873 га зелених масивів та насаджень м.Ужгорода; у Технічній документації вказані недостовірні дані про загальну плоту сільськогосподарських угідь м. Ужгород та про площі різних сільськогосподарських угідь; розробником Технічної документації з численними порушеннями ) здійснено розрахунок відновної вартості елементів інженерно-транспортної та природоохоронної інфраструктури міста, що має суттєве значення при визначенні вартості землі; у Технічній документації розробником вказана недостовірна інформація про кількість газорегуляторних пунктів (ГРП та ШРП), які наявні в м. Ужгороді на час розроблення Технічної документації; при проведенні розрахунків витрат на освоєння та облаштування земель м. Ужгорода розробником використанні недостовірні дані щодо каналізації; відомості в Додатках до Технічної документації не можуть вважатися достовірними, позаяк підписані не уповноваженими особами та всупереч встановленому порядку.

Також позивачі посилаються на порушення процедури прийняття рішення про проведення нормативно-грошової оцінки земель та визначення розробника Технічній документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради без проведення конкурсу. Порушення вимог стосовно процедури оприлюднення оскаржуваного рішення

З огляду на викладене позивачі просили визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2017, головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Світлик О.М.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2017, відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2018 зупинено провадження у справі № 308/9524/17 за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун», товариства з обмеженою відповідальністю «ФЦА Україна», товариства з додатковою відповідальністю «Патент», товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод», товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудпостач», товариства з додатковою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації» та відкритого акціонерного товариства «Закарпатська автобаза», в інтересах яких на підставі довіреностей діє представник Шекета Марина Миколаївна, до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне підприємство «Закарпатінвестбуд» про визнання незаконним та скасування рішення, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/1320/18 за позовом приватного підприємства «Закарпатінвестбуд» до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення №698-14 від 05.06.2014 року, зобов`язання вчинити дії, що перебуває у провадженні окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду №308 від 12.03.2019 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи № 308/9524/17 у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Світлик О.М.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2019, головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Тхір О.А.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатсьокї області від 17.05.2019, справу №308/9524/17 прийнято до свого провадження. Поновлено провадження у адміністративній справі. Розпочато підготовче провадження у справі.

10.06.2019 до суду від представника відповідача Ужгородської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що посилання позивачів на допущенні порушення вимог чинного заокнодавстава при проведенні нормативно-грошової оцінки м. Ужгород, та недостовірності даних Технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Ужгород, затвердженої оскаржуваним рішенням, є безпідставними.

Зазначає, що не можна визнавати посилання позивачів на невірне обрахування Ужгородською міською радою площі території, як на порушення прав позивачів, так як за правилами логіки та математики теоретично ймовірне підвищення площі потягло за собою зменшення вартості, з якою обраховуються податки з позивачів. Також стверджує, що багато посилань в позовній заяві є відверто маніпулятивними. Пояснює, що проект оспорюваного рішення (регуляторного акту) був оприлюднений у засобах масової інформації та розміщений на офіційній сторінці Ужгородської міської ради в мережі Інтернет. Зауважень і пропозицій щодо проекту рішення до Ужгородської міської ради від позивачів не надходило, що свідчить про відсутність будь-яких заперечень стосовно даного рішення. Вважає, що Ужгородською міською радою ніяким чином не було порушено процедуру опублікування проекту регуляторного акту, аналізу його впливу, а згодом і прийняття оспорюваного рішення і подальше оприлюднення цього нормативно- правового акту, а тому посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону не містить під собою ніякого правового підгрунтя. З огляду на викладене просив відмовити в задоволенні адміністративного позову по справі

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2018, залучено до участі у даній справі у якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (код ЄДРПО 00135390, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, індекс 04053).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2019 зупинено провадження у справі № 308/9524/17 за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун», товариства з обмеженою відповідальністю «ФЦА Україна», товариства з додатковою відповідальністю «Патент», товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод», товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудпостач», товариства з додатковою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації» та відкритого акціонерного товариства «Закарпатська автобаза», в інтересах яких на підставі довіреностей діє представник Шекета Марина Миколаївна, до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватне підприємство «Закарпатінвестбуд», Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», - про визнання незаконним та скасування рішення, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №807/125/18 за позовом "Закарпатбудпостач, ТОВ "ФЦА України" до Ужгородської міської ради про визнання протиправними дій Ужгородської міської ради щодо надання недостовірних вихідних даних для розробки Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту м. Ужгород станом на 01.01.2014 року, затвердженої рішенням Ужгородської міської ради від 14 липня 2014 року за №1398, та проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту м. Ужгород станом на 01.01.2014 року, що перебуває у провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 831 від 04.12.2019 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи №308/9524/17 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відрахована зі штату Ужгородського міськрайонного суду (закінчення строку тимчасового переведення), згідно Наказу Ужгородського міськрайонного суду №300/02-06 від 20.09.2019.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019, головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Лемак О.В.

15.05.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, провадження у справі поновлено.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 374 від 10.12.2024 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи № 308/9524/17 у зв`язку з тим, що суддя Лемак О.В. відрахована зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 №37/02-06.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024, головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Хамник М.М.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2024 прийнято до провадження адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун», товариства з обмеженою відповідальністю «ФЦА Україна», товариства з додатковою відповідальністю «Патент», товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод», товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудпостач», товариства з додатковою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації», відкритого акціонерного товариства «Закарпатська автобаза», до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:приватне підприємство «Закарпатінвестбуд», Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», про визнання незаконним та скасування рішення. Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представники позивачів 3, 4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Ленько А.Ю. в судовому засіданні просив у задоволенні позовної заяви відмовити з підстав необгрунтованосі. Вважає що позивачі заявляючи позовні вимоги про скасування рішення рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради» намагаються уникнути сплати податків, які були затверджені вказаним рішенням.

Прокурор в судовому засадіння щодо заявленого позову заперечив, просив у задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2006 між Ужгородською міською радою і ТОВ "Закарпатбудпостач" укладений договір оренди земельної ділянки площею 4608 кв.м, що знаходиться в м.Ужгород по вул. Лавріщева, 31.

16.12.2008 між Ужгородською міською радою і ТОВ «ФЦА Україна» укладений договір оренди земельної ділянки площею 556 кв.м, що знаходиться в м. Ужгород по вул. О. Кошового, 6.

Судом встановлено, що Державним агентством земельних ресурсів України, правонаступником якого є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, проведено експертизу технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Ужгород Закарпатської області, за результатами якої прийнято рішення, оформлене висновком державної експертизи землевпорядної документації від 05 червня 2014 року №698-14.

Вказаним висновком було затверджено результати проведеної експертизи технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Ужгород Закарпатської області. Даним висновком визначено середню (базову) вартість земель міста у розмірі 318,69грн. / м2.

14.07.2014 на пленарному засіданні XXIII сесії VI скликання Ужгородською міською радою прийнято рішення за № 1398 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради», яким затверджено Технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради.

Позивачі в позовній заяві посилаються на те, що рішення Ужгородської міської ради від 14.07.2014 №1398 прийнте з порушенням вимог чинного законодавства України, а затверджена ним Технічна документація по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради розроблена з порушеннями встановлених вимог, правил та стандартів і одночасно цим рішенням порушено їх право на справедливу плату за землю, що є підставою для звернення до суду з даним позовом

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2018 було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/1320/18 за позовом приватного підприємства «Закарпатінвестбуд» до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення №698-14 від 05.06.2014 року, зобов`язання вчинити дії, що перебуває у провадженні окружного адміністративного суду міста Києва.

Як вбчається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2018, залишеному без змін Шостим апеляційним адміністративним судом від від 06.11.2018, в задовлгенні позову приватного підприємства «Закарпатінвестбуд» до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення №698-14 від 05.06.2014 року, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2023, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 залишено без змін.

У своїй постанові Верховний Суд вказав, що розрахунок нормативної грошової оцінки земель м.Ужгород було виконано з визначенням середньої базової вартості одного квадратного метру земель населеного пункту (розділ 3.1. Технічної документації), в якому витрати на освоєння та облаштування земель міста Ужгород станом на 01 січня 2014 року (таблиця 1) визначені як сума витрат за відновною вартістю кожного з показників. Додатком В до технічної документації, Ужгородською міською радою було визначено відновну вартість переліку обладнання міста Ужгород. (а. с. 39). При цьому, значення натурального показника певних складових (довжина магістралей, кількість обладнання, тощо) не враховується в математичному значенні показника «всього по місту», оскільки показники відновної вартості наведені в грошовому еквіваленті, без будь - якої залежності від натурального показника.

В технічній документації обраховані витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр, а базову вартість обраховано з застосуванням відповідних, нормативно встановлених коефіцієнтів у відповідності до приписів п. 3.3 Порядку № 18/15/21/11. Дослідженими судами доказами доведена правомірність середньої (базової) вартості земель міста Ужгород у визначеному розмірі. Крім того, рішення Ужгородської міської ради від 14 липня 2014 року №1398 про визначення певних показників і правомірність затвердження технічної документації позивач не оскаржував, отже нормативно-грошова оцінка земельних ділянок та середня (базова) вартість земель міста Ужгород затверджена у розмірі 318,69 грн/кв.м.

Таким чином, судами дослідувалися зазначені позивачами порушення при затвердженні Технічної документації по грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради та надана їм оцінка.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 201 ЗК України передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378-IV (далі - Закон № 1378-IV) передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 1 Закону № 1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Статтею 18 Закону № 1378-IV встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше, ніж один раз на 5-7 років.

Згідно з положеннями статті 23 Закону № 1378-IV виготовлена технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішення рад щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України. Зокрема, у цьому пункті зазначено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Таке рішення офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 804/7823/14, від 30 жовтня 2018 року у справі № 804/2111/14, від 12 листопада 2018 року у справі № 814/789/17, від 20 грудня 2018 року у справі № 826/11716/17, від 28 вересня 2020 року у справі № 808/995/18, від 9 лютого 2022 року у справі № 808/1284/16 та від 1 червня 2022 року у справі № 640/13150/19.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктами 34-35 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР визначено перелік питань, які належать до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, серед іншого, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Частинами першою, другою та десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до частини дванадцятої цієї ж статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Питання стосовно правової природи рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджується технічна документація з нормативної грошової оцінки землі, неодноразово вирішувалися Верховним Судом.

У постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/7868/13 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки мають ознаки нормативно-правового акта, оскільки прийняті уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, змінюють норми права, скасовують інший правовий акт, поширюються на невизначене коло осіб та спрямовані на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання.

Аналогічні висновки неодноразово були наведені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 428/7176/14-а, від 27 листопада 2018 року у справі № 826/2507/18, від 6 березня 2019 року у справі № 803/417/18, від 17 грудня 2019 року у справі № 1940/1662/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 615/1182/15-a, від 29 квітня 2020 року у справі № 161/6580/16-а, від 10 червня 2021 року у справі № 823/902/17, від 15 червня 2021 року у справі № 200/12944/19-а, від 16 грудня 2021 року у справі № 826/8114/17, від 1 лютого 2022 року у справі № 160/1936/21, від 1 червня 2022 року у справі № 280/5928/19, від 2 лютого 2023 року у справі № 807/125/18 та від 14 лютого 2023 року у справі № 695/2607/17.

Таким чином, рішення Ужгородсьокої міської ради ХХІІІ сесії VI скликання «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради» № 1398 від 14.07.2014 є нормативно-правовим актом регуляторного характеру, що за своїм характером може поширювати свою дію на невизначене коло осіб.

Прийняття оскаржуваного рішення належить до повноважень відповідача за результатами розгляду технічної документації, складеної уповноваженими особами.

Згідно із частиною п`ятою статті 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Статтею 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Відповідачем надано докази оприлюднення у визначені законодавством строки проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу у друкованому засобі масової інформації та шляхом розміщення на офіційній сторінці Ужгородської міської ради в мережі Інтернет відповідно до статті 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також відповідачем дотримано строк, визначений пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, щодо офіційного оприлюднення рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

З огляду на викладене, судом під час розгляду справи не встановлено порушення процедури прийняття регуляторного акта рішення Ужгородсьокої міської ради ХХІІІ сесії VI скликання «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м.Ужгорода Ужгородської міської ради» № 1398 від 14.07.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого рішення Ужгородської міської ради «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгорода Ужгородської міської ради» № 1398 від 14.07.2014.

Порушення прав позивача внаслідок прийняття оскаржуваного рішення судом не встановлено. Підстави для визнання протиправним та нечинним рішення відсутні.

Щодо порушення прав позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З системного аналізу положень наведених норм вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняття «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

З огляду на викладене, суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №826/8803/15.

При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно з частин 1 та 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладеної в п. 32 рішення у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»», концепція «майна» у розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві, зокрема, «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право

Відтак, порушення права володіння майном, поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних так і не матеріальних

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої позовні вимоги обгрунтовує саме збільшенням для нього суми земельного податку. Однак, з даних, які наведені в технічній документації, що могли б призвести до збільшення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, не вбачається порушення прав позивачів.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун», товариства з обмеженою відповідальністю «ФЦА Україна», товариства з додатковою відповідальністю «Патент», товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод», товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудпостач», товариства з додатковою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації», відкритого акціонерного товариства «Закарпатська автобаза», до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватне підприємство «Закарпатінвестбуд», Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», про визнання незаконним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.09.2025.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник