Справа № 200/6414/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року справа №200/6414/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/6414/24 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання); стягнути з військової частину НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у сумі 26238,48 грн.; ухвалити додаткове рішення про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсації судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що пункт 13 Порядку №45 передбачає, що виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання. Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №327 від 14.11.2023, позивача з 14.11.2023 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та з цієї ж дати він вважався таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. Вказує, що позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 19.02.2024. Тобто позивачем не було порушено строків та порядку звернення щодо виплати підйомної допомоги. Проте відповідачем не надавалось жодної відповіді на рапорт позивача, а після звернення до нього з адвокатським запитом, повідомив, що не має достатніх підстав для видачі наказу про виплату підйомної допомоги позивачу. Вважає, що право на отримання підйомної допомоги виникло на дату наказу про приступ до виконання обов`язків за посадою у військовій частині. Підйомна допомога відповідачем виплачена не була, відповідно було порушено право позивача, просить задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/6414/24 позов задоволено частково, внаслідко чого визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач ОСОБА_1 з 08.11.2023 по 25.02.2024 проходив військову службу на посадах військової частини НОМЕР_1 , відповідно до записів військового квитка позивача серії НОМЕР_2 .

З витягу із послужного списку позивача, зокрема, вбачається, що позивач проходив військову службу з 30.12.2021 по 24.02.2022 у військовій частині НОМЕР_3 . Також вказано:

Відповідно до мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від. 24.02.2022 №32/321/501/13т, Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію, кодограма Головнокомандувача Збройних Сил України та начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24.02.2022 Д №501/591 ввести в дію штат №05/193-01 військова частина НОМЕР_3 ; 24.02.2022 по 12.06.2022 позивач проходив службу на посаді - відповідальний виконавець стройової частини, ВОС - 901547А у НОМЕР_4 окрема бригада територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

12.06.2022 по 22.04.2023 - командир відділення електрозабезпечення інформаційно-телекомунікаційного вузла, ВОС - 659182А у НОМЕР_4 окрема бригада територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

22.04.2023 по 08.11.2023 - начальник лінійно-кабельної групи взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку, ВОС - 403308А у НОМЕР_4 окрема бригада територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

08.11.2023 - офіцер групи сил підтримки штабу у військовій частині НОМЕР_1 (наказ командира РУ сил НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 №255-РС від 08.11.2023).

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №327 від 14.11.2023, позивача з 14.11.2023 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та з цієї ж дати позивач вважався таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 19.02.2024 про виплату йому підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення, як такому, що здійснив переїзд на нове місце служби (проживання) з одного населеного пункту в інший у зв`язку із призначенням на посаду офіцера групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 08.11.2023 №255-РС.

Відповіді на рапорт позивача від 19.02.2024 до матеріалів справи не надано.

Не отримавши відповіді від відповідача на рапорт, позивач звернувся за правовою допомогою. На адресу відповідача було направлено адвокатський запит №05/2024-05 від 02.05.2024 з вимогою повідомити про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 від 19.02.2024 щодо виплати підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце служби.

Відповідач листом-сповіщенням №1681/199 від 18.05.2024 відповів на адвокатський запит та вказав, що при перевірці можливості виплати підйомної допомоги ОСОБА_2 було встановлено, що 15.02.2021 ним було укладено контракт про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України строком на 1 рік. У особовій справі ОСОБА_3 відсутні записи чи документи, які підтвердили би продовження встановленим чинним законодавством порядком дії контракту понад встановлені строки а саме 15.02.2022. У зв`язку з цим не було достатніх підстав для видачі наказу про виплату підйомної допомоги. З 25.02.2024 позивач був переведений до нового місця служби у військову частину НОМЕР_7 та виключений зі всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, судом встановлено, що контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України позивачем від 15.02.2021, контракт було укладено строком на 1 рік, тобто його строк мав би закінчитися 15.02.2022. Разом з тим, як вбачається з довідки Українського науково-дослідного інституту протезування, протезобудування та відновлення працездатності №34508 позивач з 10.02.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).

Згідно із частиною першою статті 4 Закону №2232-XII, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною третьою статті 9-1 Закону №2011-XII визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Пунктом 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 №45 (далі - Порядок №45), передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до п.2 Порядку №45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду.

Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Пунктом 3 Порядку №45 передбачено, що виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.

Відповідно до п.12 Порядку №45 наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини.

Пункт 13 Порядку №45 передбачає, що виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.

Вищенаведені приписи діючого законодавства та встановлені обставини справи дають підстави суду зазначити, що позивачу протиправно невиплачена підйомна допомога, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення, оскільки він переїхав, на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, без збереження посади за попереднім місцем служби.

У відповідності до Порядку №45, 19.02.2024 позивач звернувся з рапортом до командира ВЧ НОМЕР_1 з проханням про винесення рішення про виплату йому підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно строк звернення з рапортом позивачем дотримано.

Оскільки відсутній наказ про виплату підйомної допомоги, то і сама виплата не проводилась. Це підтверджується відповіддю-поясненням від 18.05.2024 №1681/199, яку було надано на адвокатський запит №05/2024-05 від 02.05.2024.

На думку суду, в позивача наявні всі необхідні елементи для виплати підйомної допомоги, а саме: право на отримання такої допомоги виникло на підставі переїзду в інший населений пункт (з міста Покровська, Донецька область до АДРЕСА_1 ) у зв`язку з призначенням на посаду, позивачем подано рапорт про виплату такої, на основі якого мав були винесений Наказ. У діях відповідача чітко прослідковується бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачу підйомної допомоги.

Суд вважає, що позивачу неправомірно не було виплачено підйомну допомогу, відповідно позов підлягає задоволенню у цій частині.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/6414/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/6414/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв