Справа № 500/927/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/927/25 пров. № А/857/16370/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С. М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року в справі № 500/927/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Чепенюк О.В.,

час ухвалення рішення 11 квітня 2025 року,

місце ухвалення рішення м.Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 11 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16.12.2024 №26 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 такі періоди:

з 12.07.1982 по 15.10.1982 учнем оператора Теребовлянського РайСТ;

з 16.10.1982 по 01.08.1983 оператором Теребовлянського РайСТ;

з 22.07.1985 по 06.12.1985 поваром 4 розряду столової №66 ОРС Будіндустрія;

з 06.12.1985 по 29.07.1987 поваром 4 розряду в хол-3 ОРС Будіндустрія;

з 22.09.1987 по 20.06.1989, з 21.06.1992 по 01.09.1993 на посаді няні в колгоспі «Прогрес» (у тому числі період з 24.01.1988 по 23.01.1991 як час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з урахуванням вже зарахованого),

з 15.10.1993 по 31.12.1998 прибиральницею Золотниківської ЗОШ;

період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1985 у професійному-технічному училищі №27 м. Львова,

та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.12.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 26.12.2024 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 15.07.1982, оскільки на першій сторінці (титульному аркуші) виправлення прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_3 зроблено з порушенням пункту 2.13 Інструкції № 162 (відсутнє посилання на документ, номер та дату видачі документу на підставі якого виправлене прізвище). Крім того, по батькові на титульному листі зазначено ОСОБА_4 (російською мовою), що не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_5 (російською мовою) та довідці про укладання шлюбу ОСОБА_6 (російською мовою);

- періоди роботи згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 від 22.07.1985, що видана на прізвище ОСОБА_7 (російською мовою). В довідці про укладання шлюбу № А-00599 від 06.02.2021, що підтверджує зміну прізвища з ОСОБА_8 на ОСОБА_3 (російською мовою) зазначено по батькові заявниці ОСОБА_6 (російською мовою), що не відповідає даним в паспорті ОСОБА_5 (російською мовою). Крім того, в даті народження наявне виправлення року народження, яке не засвідчене підписом та печаткою відповідно до пункту 2.13 Інструкції № 162;- період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1985 згідно диплому серія НОМЕР_3 від 21.07.1985, оскільки диплом видано на ім`я ОСОБА_7 (російською мовою), що не відповідає по батькові ОСОБА_6 (російською мовою), зазначеного в довідці про укладення шлюбу № А-00599 від 06.02.2021;

- час догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 до досягнення нею 3-річного віку з 24.01.1988 по 20.06.1989 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 15.04.1988), оскільки в свідоцтві про народження зазначено по батькові матері ОСОБА_6 (російською мовою), що не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_5 (російською мовою);

- періоди з 25.11.1991 по 01.09.1993 згідно довідки № 136 від 11.11.2024, з 15.10.1993 по 31.12.1998 згідно довідки № 88 від 15.11.2024, з 12.07.1982 по 01.08.1983 згідно довідки б/н від 14.11.2024, які видані на ОСОБА_10 , оскільки в довідці про укладання шлюбу № А-00599 від 06.02.2021 зазначено по батькові ОСОБА_6 (російською мовою), що не відповідає паспортним даним по батькові ОСОБА_5 (російською мовою).

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), 10.12.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком, подавши документи згідно з переліком, зазначеним у розписці-повідомленні.

За принципом екстериторіальності така заява розглядалася ГУ ПФУ в Луганській області, рішенням якого від 16.12.2024 №26 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

У рішенні вказано, що вік заявниці становить 59 років 11 місяців 15 днів, страховий стаж заявниці складає 17 років 06 місяців 11 днів.

У цьому ж рішенні вказано, що за доданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди:

роботи за записами трудової книжки від 15.07.1983 серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці виправлення прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_3 зроблено з порушенням пункту 2.12 Інструкції №162, яке не підтверджено документом (відсутнє посилання на документ, номер та дату видачі документу на підставі якого виправлено прізвище). Крім того, по батькові ОСОБА_4 (російською мовою) не відповідає паспортним даним заявниці;

роботи за записами трудової книжки від 22.07.1985 серії НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним заявниці. Крім того, в даті народження наявне виправлення року народження, яке не засвідчене відповідно до пункту 2.12 Інструкції №162;

навчання з 01.09.1983 по 20.07.1985 за дипломом від 21.07.1985 серії НОМЕР_3 , оскільки видано на ім`я ОСОБА_11 , що не відповідає паспортним даним заявниці (потребує уточнення документом про зміну прізвища);

час догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 24.01.1988 по 20.06.1989 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 15.04.1988 серії НОМЕР_4 ), оскільки по батькові матері ОСОБА_6 (російською мовою) не відповідає паспортним даним заявниці;

за довідками від 14.11.2024 № 09-20/1674-24 з 12.07.1982 по 01.08.1983, від 11.11.2024 №136 за період роботи з 25.11.1991 по 01.09.1993, від 15.11.2024 №88 з 15.10.1993 по 31.12.1998 у зв`язку з не підтвердженням зміни прізвища (а.с.15 зворот -16, 60).

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи, серед іншого, також зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків, д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання, час догляду за дітьми до досягнення трирічного віку, період одержання допомоги по безробіттю, періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок.

Як визначено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Положеннями частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Судом встановлено, що заявницею до заяви про призначення пенсії додано копію диплому серії НОМЕР_3 , виданого 21.07.1985 ОСОБА_11 про закінчення навчання у професійному-технічному училищі №27 м. Львова, період навчання тривав з 01.09.1983 по 20.07.1985 (а.с.8, 49). Додатково про вказаний період навчання в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 22.07.1985 зроблений відповідний запис з зазначенням періоду та місця навчання.

Одночасно з дипломом позивачем надано довідку про укладення шлюбу №А-00599, видану 06.02.2021 відділом по м. Братську (Центральний район) служби запису актів цивільного стану Іркутської області, про те, що в органі запису актів цивільного стану є запис акту про укладення шлюбу ОСОБА_11 з ОСОБА_12 № 848 від 30.04.1987. Після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_3 (а.с.10 зворот, 11). До суду позивачем також надано переклад довідки де прізвище, ім`я по батькові відповідають паспортним даним.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 , виданому Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській області, зазначено такі відомості про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про особу російською мовою: « ОСОБА_13 » (а.с.14).

Відповідач не зараховує період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1985 до страхового стажу позивача, через не відповідність паспортним даним заявниці (потребує уточнення документом про зміну прізвища). Таке твердження відповідача 1 про відмову в зарахуванні періоду навчання судом не береться до уваги, оскільки довідка про укладення шлюбу №А-00599 підтверджує факт зміни прізвища позивачем та була надана для відповідача 1 разом з заявою про призначення пенсії, що підтверджує розписка-повідомлення (а.с.38). ГУ ПФУ в Луганській області безпідставно не врахувало до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1985 через відсутність уточнюючого документу, що підтверджує зміну прізвища при наявності протилежного.

А неврахування довідки через некоректне написання по батькові позивача російською мовою « ОСОБА_6 », тоді як в паспорті громадянина України такі ж відомості російською мовою вказані « ОСОБА_5 », суд вважає безпідставним адже таке оформлення документів в установі, та неналежний порядок заповнення таких, або допущені, помилки чи описки у написанні по батькові особи (зокрема через переклад таких), не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Мова йде про одну й ту ж особу ОСОБА_10 .

Отже, суд першої інстанції підставно вказано про те, що враховуючи наявність диплому про закінчення позивачем навчання у міському професійно-технічному училищі №27 м. Львова та відомостей про зміну прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу, до страхового стажу ОСОБА_1 належить зарахувати відповідний період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1985.

На підтвердження страхового стажу позивач надала відповідачам трудові книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 15.07.1983 та НОМЕР_2 дата заповнення 22.07.1985, які містить такі записи щодо трудової діяльності позивача:

Трудова книжка серії НОМЕР_1 дата заповнення 15.07.1983:

Теребовлянський РайСТ,

запис №1, 12.07.1982, прийнята учнем оператора, підстава: наказ №47 від 11.07.1982,

запис №2, 16.10.1982, переведена на посаду оператора, підстава: наказ №74 від 13.10.1982,

запис №3, 01.08.1983, звільнена за власним бажанням, підстава: наказ №57 від 01.08.1983,

Теребовлянський РайСТ,

запис №4, 25.11.1991, прийнята кухаром четвертого розряду, підстава: наказ №746 від 25.11.1991,

запис №5, 01.09.1993, звільнення в зв`язку з скороченням чисельності, підстава: наказ №482 від 01.09.1993,

Золотниківська ЗОШ,

запис №6, 15.10.1993, прийнята прибиральницею, підстава: наказ №251-к від 15.10.1993,

запис №7, 30.08.2013, звільнена за згодою сторін, підстава: наказ №23-к від 30.08.2013 (а.с.18);

Трудова книжка серії НОМЕР_2 дата заповнення 22.07.1985:

навчання в СПТУ№27 м. Львів з 01.09.1983 по 20.07.1985;

Столова №66 ОРС Будіндустрія,

запис №1, 22.07.1985, прийнята кухаром четвертого розряду, підстава: наказ №399,

запис №2, 06.12.1985, призначена кухаром четвертого розряду в хол-3, підстава: наказ №661/к,

запис №3, 29.07.1987, звільнена за власним бажанням, підстава: наказ №363-к від 25.07.1987,

Колгосп «Прогрес»,

запис №4, 22.09.1987, прийнята нянею, підстава: наказ №148-к від 23.09.1987,

запис №5, 10.02.1992, звільнена за власним бажанням, підстава: протокол №18-к від 10.02.1992,

Теребовлянський РайСТ,

запис №6, 25.11.1991, прийнята кухаром четвертого розряду, підстава: наказ №746 від 25.11.1991,

запис №7, 01.09.1993, звільнення в зв`язку з скороченням чисельності, підстава: наказ №482 від 01.09.1993 (а.с.19),

Кожен з записів про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи з проставленням відтиску печатки підприємств, установ, вказані накази, протоколи, на підставі яких внесено відповідні записи (а.с.18-19, 44-47).

Відповідачем не зараховано трудову діяльність позивача до страхового стажу через те, що у трудовій книжці НОМЕР_1 відсутній запис про зміну прізвища з посиланням на номер та дату цих документів, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а також роботу за записами трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним заявниці. Крім того, в даті народження наявне виправлення року народження, яке не засвідчене відповідно до пункту 2.12 Інструкції №162. Також трудова книжка НОМЕР_2 містить ще одне прізвище вписане на титульному аркуші ОСОБА_3 , попереднє прізвище не перекреслене, а посилання на документ про зміну прізвища в першій та другій трудовій книжці відсутнє.

Судом досліджено титульні аркуші трудових книжок серії НОМЕР_1 від 15.07.1983, яка оформлена на ОСОБА_11 , та НОМЕР_2 від 22.07.1985, яка оформлена на ОСОБА_7 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 дата народження. Написання прізвища, імені російською мовою відповідають прізвищу, імені російською мовою у довідці про укладення шлюбу (а.с.50). Дата народження в довідці про укладення шлюбу також відповідає даним позивача. До суду позивачем також надано переклад довідки, де прізвище, ім`я по батькові відповідають паспортним даним.

У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 та довідка про укладення шлюбу № А-00599, з цих документів вбачається, що ОСОБА_7 (російською мовою) після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.50), а після розірвання шлюбу ОСОБА_13 (російською мовою) прізвище не змінювала (а.с.49 зворот).

Згідно з підпунктами 2.10 та 2.11 пункту 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі Інструкція №162) відомості про працівника записуються на першій сторінці титульному аркуші) трудової книжки.

Відповідно до пункту 2.12 Інструкції №162 зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішньому боці обкладинки і засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. В такому ж порядку при необхідності вносяться зміни щодо освіти, професії, спеціальності.

Дійсно з титульних аркушів трудових книжок позивача слідує, що зміни до запису про прізвище власника трудових книжок на внутрішньому боці обкладинки трудові книжки не містять посилання на документ згідно з яким такі дані вносяться, а трудова книжка НОМЕР_2 в даті народження містить виправлення року народження, яке не засвідчене відповідно до пункту 2.12 Інструкції №162 (а.с.18, 19).

Разом з тим, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників установлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Зазначена норма свідчить, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

За висновком Верховного Суду у постанові від 06.03.2018 у справі №754/14989/15-а не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

При цьому, суд зазначає, що на титульній сторінці трудової книжки позивача відображено необхідні відомості, передбачені підпунктами 2.10 та 2.11 пункту 2 Інструкції № 162, вказано інформацію про особу, яка вчинила ці записи, міститься підпис цієї особи, а всі записи завірені печаткою підприємства.

З огляду на наведене, відсутність у записі про зміну прізвища у трудовій книжці позивача посилання на дату та номер свідоцтва про одруження не може бути підставою для неврахування відповідних періодів трудової діяльності при обчисленні стажу роботи (до впровадження персоніфікованого обліку), оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.

Зазначені недоліки жодним чином не можуть бути перешкодою у зарахуванні періодів трудової діяльності, вказаних у цих трудових книжках. Відповідач формально підходить до питання зарахування страхового стажу та не враховує, що основною умовою для зарахування трудового стажу до 01.01.2004 є належне підтвердження трудових правовідносин записами трудових книжок або іншими документами, визначеними у Порядку №637.

Додатково на підтвердження трудової діяльності ОСОБА_1 надано відповідачам довідки від 14.11.2024 №09-20/1674-24, від 11.11.2024 №136 та від 15.11.2024 №88 (а.с.51, 52 зворот-53). Всі довідки виданні на підставі первинних документів.

Відповідач зазначає, що довідки не враховані у зв`язку з не підтвердженням зміни прізвища заявника (а.с.15 зворот- 16). Однак згідно з відомостями цих довідок вбачається те, що вони видані ОСОБА_10 .

Зміст довідки з вказаними періодами роботи відповідає та узгоджується з відомостям трудової книжки позивача, а також містить повні відомості про ПІБ працівника, тому у відповідача було достатньо доказів для висновку, що такі документи та відомості стосуються саме ОСОБА_1 . Крім того, позивачем на підтвердження зміни прізвища надано довідку про укладення шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу, які, в свою чергу, підтверджують зміну прізвища позивача.

Як вже зазначалося судом обов`язок щодо внесення достовірних, повних та правильних записів у документи первинного обліку підприємства про стаж та заробітну плату працівника в частині відомостей про прізвище, ім`я та по батькові працівника, покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Тому недотримання цих правил не може мати негативні наслідки для особи, якої такі відомості стосуються, та не може впливати на її особисті права.

Також суд встановив, що окремі періоди роботи накладаються з іншими періодами, які вже зараховані до страхового стажу позивача або підлягають до зарахування. Так, період трудової діяльності з 22.09.1987 по 01.09.1993 включає в себе період роботи з 25.11.1991 по 01.09.1993 та згідно з записами трудових книжок підлягають до зарахування. Крім того ці періоди перетинаються з періодом по догляду за дитиною по досягненню трирічного віку (вже зарахованими відповідачем 1 самостійно) з 21.06.1989 по 20.06.1992, тому суд вважає за необхідне зарахувати до страхового стажу періоди роботи з урахуванням вже зарахованих періодів з інших підстав, а саме: з 22.09.1987 по 20.06.1989, з 21.06.1992 по 01.09.1993 (а.с.57).

Період роботи позивача з 15.10.1993 по 30.08.2013 частково захований відповідачем з 01.01.1999 по 31.08.2013 згідно наявних даних про застраховану особу, оскільки періоди роботи згідно записів трудової книжки підлягають до зарахування то період роботи з 15.10.1993 по 30.08.2013 потрібно зарахувати з виключенням періоду вже зарахованого відповідачем, тобто з 15.10.1993 по 31.12.1998.

У цій частині позовна вимога є підставною та підлягає до задоволення частково.

Щодо іншого періоду, який стосується догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48 зворот). Додатково до суду надано свідоцтво про народження, яке видано повторно серії НОМЕР_7 (а.с.17).

Вище зазначені положення статті 56 Закону №1788-XII, які передбачають можливість зарахування до страхового стажу часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку, та пункт 11 Порядку №637, який визначає, що підставою для врахування цього стажу є свідоцтва про народження дітей.

На підтвердження підстав для зарахування періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачем надано свідоцтво про народження дитини, яке не бере до уваги відповідач через написання у ньому по батькові позивача (російською мовою) " ОСОБА_6 ", тоді як в паспорті громадянина України такі відомості вказані (російською мовою) " ОСОБА_5 ".

На переконання суду попередньої інстанції, вищезазначені розбіжності в написанні по батькові позивача не можуть бути підставою неврахування періоду догляду за дитиною та відмови у призначенні пенсії, оскільки позивач не може відповідати за правильність оформлення документів і відповідність дотримання вимог законодавства на підприємстві, установі, організації, а відповідач знову ж надто формально підійшов до таких недоліків.

Також суд зазначає, що період роботи з 22.09.1987 по 20.06.1989, з 21.06.1992 по 01.09.1993 (період з 21.06.1989 по 20.06.1992 відповідачем зарахований самостійно) згідно з записами трудової книжки підлягає до зарахування як робота нянею у колгоспі «Прогрес» та включає в себе період по догляду за дитиною по досягненню трирічного віку, який розпочинається з дати народження дитини, тобто з 24.01.1988 та закінчується 23.01.1991. Позивач в позовній заяві просить зарахувати вказаний період по догляду за дитиною з 24.01.1988 по 20.06.1989. Незважаючи на те, що період трудової діяльності з 22.09.1987 по 20.06.1989 підлягає до зарахування згідно записів трудової книжки, але в цей період позивач працювала нянею у колгоспі, то для зарахування повного робочого дня все ж період догляду за дитиною з 24.01.1988 по 20.06.1989 необхідно зарахувати до страхового стажу, позовна вимога в цій частині підлягає до задоволення. При цьому відповідач має врахувати, що страховий стаж зараховується в одинарному розмірі.

Незарахування вказаних судом спірних періодів до страхового стажу свідчить про протиправність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 16.12.2024 №26, яке є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року в справі № 500/927/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.