Справа № 460/51088/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду

17 вересня 2025 року м. Рівне №460/51088/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.В. Друзенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №460/51088/22, що набрало законної сили 10.07.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 19 червня 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік та з урахуванням змін розміру мінімальної заробітної плати протягом відповідного року), до зміни законодавства або зміни правового статусу позивача. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.07.2025 надійшла письмова заява представника ОСОБА_1 Боюки В.В. від 21.07.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №460/51088/22.

За результатами розгляду вказаної заяви, суд ухвалою від 24.07.2025 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі №460/51088/22 протягом одного місяця з дня отримання суб`єктом владних повноважень ухвали.

25.08.2025 надійшов звіт суб`єкта владних повноважень, і ухвалою від 02.09.2025 такий звіт було прийнято судом.

04.09.2025 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Боюки В.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій зауважено на тому, що в заяві від 21.07.2025 ним ставилося питання не лише про судовий контроль, що застосовується, в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, а й про судовий контроль у порядку і спосіб, що визначений ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до цього, було встановлено, що частина питань, винесених на розгляд суду заявою про встановлення судового контролю від 21.07.2025, дійсно судом не була вирішена.

З огляду на вказане, а також враховуючи ту обставину, що постановлення додаткового рішення за результатами розгляду заяви про встановлення судового контролю процесуальним законодавством не передбачене, суд ухвалою від 09.09.2025 повторно призначив заяву представника ОСОБА_1 від 21.07.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №460/51088/22, до розгляду. Розгляд призначено за правилами ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження з пропозицією Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області подати до суду протягом п`яти днів письмові пояснення по суті заяви.

18.09.2025, в той час, коли судом ще не була вирішена заява від 21.07.2025 у відповідній частині, до суду надійшла ще одна заява представника ОСОБА_1 - Боюки В.В., подана через систему «Електронний суд» 16.09.2025, в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України. З огляду на те, що питання, порушені в обох заявах стосуються одного й того самого питання, по одній і тій самій справі та розглядаються в порядку однієї і тієї ж норми процесуального закону, суд вирішив об`єднати їх розгляд.

За правилами частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вимоги до такої заяви зазначені у частині другій цієї статті, і таким вимогами заяви представника позивача у справі №460/51088/22 відповідають.

За правилами частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд вважає за доцільне розглянути та вирішити заяви представника позивача у справі №460/51088/22 в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що в заяві від 21.07.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №460/51088/22 представник Боюки В.І. в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України просив:

- Визнати протиправною бездіяльність, допущену суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023 щодо тривалого та умисного невиконання вказаного рішення суду та невжиття заходів, невчинення дій, неприйняття рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення суду, у відповідності до його резолютивної частини;

- Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з невиконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, що виразилися у вчиненні стягувачу перешкод в отриманні інформації та документів про стан виконання рішення суду, ненаданні такої інформації, не направленні прийнятих ним рішень (відсутність інформування відповідачем позивача щодо стану виконання рішення суду);

- Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з невиконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, що виразилися у нарахуванні коштів, нібито на виконання рішення суду, тобто умисному та цілеспрямованому проведенню нарахування коштів всупереч резолютивній частині рішення суду, а також зазначення невірної адреси та телефону стягувача, які ним боржнику ніколи не вказувалися в жодних документах;

- Визнати протиправним рішення №25, прийняте суб`єктом владних повноважень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, що виразилися у здійсненні нарахування коштів, нібито на виконання рішення суду, тобто всупереч резолютивній частині Рішення суду;

- Визнати порушення прав позивача, підтверджених рішенням у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на нарахування та виплату ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), порушення права позивача на отримання нарахованих коштів, у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

- Постановити Окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду було отримано виконавчий лист та 02.11.2023 пред`явлено його до примусового виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державним виконавцем якого 13.12.2023 відкрито виконавче провадження за №73497489. Після численних звернень до органу ДВС, лише 11.07.2025, за участі поліції, представнику позивача було надано доступ до матеріалів виконавчого провадження та видано постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. Ознайомившись з відповідними даними по АСВП і з наданою відповідачем до органу ДВС інформацією, представник позивача встановив, що рішення суду у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, суб`єктом владних повноважень так і не виконане. Крім цього, представником стверджено, що відповідач, ні самостійно, ні при зверненні до нього позивача та його представника, інформації щодо виконання рішення суду не надавав, створюючи тим самим видимість правомірності своїх дій та рішень, й приховуючи інформацію, з метою унеможливлення вжиття позивачем відповідних засобів захисту. Оскільки відповідач, всупереч чинному судовому рішенню, не визнає відповідне право позивача, допускає бездіяльність, прийняв рішення, яке не відповідає зобов`язальній частині резолютивної частини рішення суду, про яке не повідомив позивача, представник Боюки В.І. просив визнати вказану бездіяльність, дії та рішення відповідача протиправними та визнати порушення прав позивача, підтверджених судовим рішенням. Враховуючи системність та тривалість порушень просив винести Окрему ухвалу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в обґрунтування своїх заперечень вказало, що на виконання рішення суду від 27.02.2023, з урахуванням окремої ухвали від 30.01.2024, проведено відповідний перерахунок та за період з 19.06.2022 по 31.03.2024 ОСОБА_1 нараховано доплату доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат. Загальна сума донарахування склала 200218,00 грн. і буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України на ці цілі. Що стосується нарахування та виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2025 році, то така здійснюється у розмірі 2361 грн., відповідно до вимог статті 45 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік». Що стосується рішення №25, то Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вказало, що таким рішенням від 05.03.2024 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі 460/51088/22 від 27.02.2023. Номер рішення відповідає порядковому номеру пенсійної справи. На спростування звинувачень у зазначенні невірної адреси та телефону стягувача, які боржнику ніколи не вказувалися, - звернуло увагу, що у заяві про перерахунок пенсії від 01.04.2008, поданій ОСОБА_1 , було вказано адресу проживання: с.Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, у заяві про призначення/перерахунок пенсії від 18.05.2015 місцем реєстрації та проживання було вказано: АДРЕСА_1 , а в заяві про виплату пенсії або грошової допомоги від 27.01.2023 ОСОБА_1 у вказав контактний номер: НОМЕР_1 .

В заяві від 16.09.2025 представник ОСОБА_1 - Боюка В.В. зауважував на тому, що боржником не лише не було вчинено дії для виконання рішення суду, а вчинено активні дії всупереч та не у відповідності до рішення суду, а саме: «здійснено невірні нарахування, розрахунки, внесено недостовірні або нерелевантні дані для здійснення розрахунків до програмних комплексів та систем ПФУ, які призначені для інформатизації процесів, й як насідок прийнято протиправні рішення, всупереч рішенню суду, які не лише не підтверджують, а й супереч праву стягувача підтвердженому судом, допущено системну бездіяльність для проведення місячних платежів. Такими рішеннями є рішення 25 від 05.03.2024 року, рішення 25 від 04.02.2025 року, протокол за період 01.04.2022 - 31.03.2024, а також власне визнання у звіті факту вчинення протиправних дій, здійснення невірних нарахувань та припинення нарахувань після 31.12.2023 року, допущення бездіяльності не здійснення належних виплат помісячно з часу набрання законної сили рішення суду у відповідності до його резолютивної частини.».

В прохальній частині заявник сформував такі вимоги:

- Визнати протиправною бездіяльність, допущену суб`єктом владних повноважень (боржником) - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023 - щодо тривалого та умисного невиконання вказаного рішення суду та невжиття заходів, невчинення дій, неприйняття рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення суду, у відповідності до його резолютивної частини.

- Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень (боржника) Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з невиконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, що виразилися у вчиненні завідомо недостовірних нарахувань, внесення недостовірних та нерелевантних даних для здійснення нарахувань та виплат стягувачу на виконання рішення суду, ненаданні такої інформації, а саме свідомому не направленні прийнятих ним рішень (тобто відсутність інформування відповідачем позивача щодо стану виконання рішення суду), вчинених нібито на виконання рішення суду.

- Визнати протиправним рішення №25 суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, що виразилися у здійсненні нарахування коштів, нібито на виконання рішення суду, тобто всупереч резолютивній частині рішення суду.

- Визнати порушення прав позивача, підтверджених рішенням у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на нарахування та виплату ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), порушення права позивача на отримання нарахованих коштів, у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

- Визнати порушення прав позивача, підтверджених рішенням у справі №460/51088/22 від 27 лютого 2023 року, суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на нарахування та виплату, тобто реальне отримання ОСОБА_1 коштів з 10 липня 2023 року не як ефемерна заборгованість, а як щомісячних платежів на його користь у виді доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), порушення права позивача на отримання нарахованих коштів, у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

- Зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - здійснити виплату коштів щомісячних платежів, тобто забезпечити реальне отримання ОСОБА_1 коштів з 10 липня 2023 року (набрання рішенням законної сили) не як ефемерна заборгованість, а як щомісячних платежів на його користь у виді доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796 ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), порушення права позивача на отримання нарахованих коштів, у відповідності до резолютивної частини Рішення суду.

- Встановити судовий контроль шляхом зобов`язання керівника суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - ОСОБА_2 подати звіт про виконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, встановити відповідний строк для цього, що становить десять календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали.

- Постановити Окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Дослідженням матеріалів справи, суд встановив таке.

05.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вказавши у перерахунку такі відомості: рішення 25 - «про перерахунок пенсії»; вид перерахунку «згідно рішень суду», підстава - «згідно рішення суду справи №460/51088/22 від 27.02.2023». За даними такого перерахунку ОСОБА_1 нараховано щомісячну доплату по ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 13000 грн. з червня по вересень 2022 року, у розмірі 13400 грн. з жовтня по грудень 2022 року та з січня по грудень 2023 року; з 01.01.2024 по 29.02.2024 - у розмірі 3200 грн. і надалі в такій сумі.

Наведений перерахунок в повній мірі відповідає вимогам окремої ухвали від 30.01.2024 у справі №460/51088/22, постановленої судом за результатами розгляду заяви представника ОСОБА_1 Коновалової А.В. від 28.01.2024 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України. За такою ухвалою суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №460/51088/22 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , починаючи з 19.06.2022 по 31.12.2023 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. При цьому, суд врахував, що згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022, з 1 січня 2023 року установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700 грн., з огляду на що розмір доплати по статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за цей період має становити 6700 х 2 =13400 грн. Що ж стосується 2024 року, то суд врахував положення ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» №3460-IX від 09.11.2023, за яким з 1 січня 2024 року установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 грн., з 1 квітня - 8000 грн., і при цьому, окремо визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень. З огляду на вказане, суд фактично підтвердив правомірність нарахування доплати для ОСОБА_1 на виконання судового рішення в справі №460/51088/22 в щомісячному розмірі 3200 грн. (1600 х 2) починаючи з 01.01.2024.

Окрема ухвала від 30.01.2024 у справі №460/51088/22 сторонами не оскаржувалась. Відповідно до цього, впродовж 2024 року ОСОБА_1 отримував доплату по статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в щомісячному розмірі 3200 грн. При цьому, ані рішень, ані дій щодо нарахування і виплати доплати в такому розмірі стягувач впродовж 2024 року до суду не оскаржував.

Враховуючи зазначене вище, суд констатує, що нарахування і виплата ОСОБА_1 доплати до пенсії по статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в щомісячному розмірі 3200 грн. впродовж 2024 року проведена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області належним чином і у належному розмірі.

Окремо суд зауважує і на тому, що така доплата проведена у повній відповідності до резолютивної частини рішення суду по справі №460/51088/22 від 27.02.2023, позаяк суд зобов`язовував здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, з покликанням на застосування закону про Державний бюджет України на відповідний рік, а Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» №3460-IX від 09.11.2023, було установлено на рівні 1600 грн. розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду.

Судом не встановлено жодних фактів вчинення боржником завідомо недостовірних нарахувань, внесення недостовірних та нерелевантних даних для здійснення нарахувань та виплат стягувачу на виконання рішення суду по справі №460/51088/22 від 27.02.2023.

За наведеного, суд не вбачає правових підстав для визнання відповідних дій та рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправними.

Також слід зазначити, що на виконання рішення суду по справі №460/51088/22 від 27.02.2023, з урахуванням окремої ухвали від 30.01.2024, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 та за період з 19.06.2022 по 31.03.2024 донарахувало йому доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в загальній сумі 200218,00 грн. Наведене підтверджено протоколом за період 01.04.2022 - 31.03.2024 (масовий перерахунок), де відображено, як донараховані на виконання рішення суду суми доплати (з червня по вересень 2022 року - по 13000 грн., з жовтня по грудень 2022 року та з січня по грудень 2023 року по 13400 грн.), так і ті, які частково були виплачені (з травня по грудень 2023 року по 4962,88 грн.). Різниця між нарахованою і виплаченою сумою, що склала 200218,00 грн., визначена, як така, що передбачена до виплати (тобто є сумою заборгованості перед ОСОБА_1 ).

Зазначені розрахунки є коректними і проведені у повній відповідності до резолютивної частини судового рішення.

Що ж стосується виплати ОСОБА_1 заборгованості в загальному обсязі 200218,00 грн., то суд приймає до уваги доводи боржника про те, що невиконання судового рішення в цій частині відбувається з незалежних від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області причин.

Так, з урахуванням статей 10 та 22 Бюджетного кодексу України, додатка №3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №11 від 14.01.2011, головним розпорядником бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» є Міністерство соціальної політики України, а Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Відповідно до пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, саме Мінсоцполітика, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Таким чином виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі територіального органу Пенсійного фонду України.

Натомість органами Пенсійного фонду України ведеться облік рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень визначається датою набрання його законної сили. Станом на 20.08.2025 рішення суду у справі №460/51088/22 обліковується в Реєстрі судових рішень за №410991, що підтверджено скріншотом з Реєстру судових рішень.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області наразі не може забезпечити реальне отримання ОСОБА_1 коштів, нарахованих на виконання судового рішення за період 01.04.2022 31.03.2024 в сумі 200218,00 грн. з незалежних від нього причин, однак в повній мірі визнає наявність такого свого обов`язку.

Судом не встановлено фактів «тривалого та умисного невиконання» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області рішення суду у справі 460/51088/22 від 27.02.2023, як і фактів «невжиття заходів, невчинення дій, неприйняття рішень з виконання рішення суду, у відповідності до його резолютивної частини» вказаним боржником.

За наведеного, у суду немає підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023.

Також відсутні будь-які правові підстави для того, щоб визнавати протиправними дії боржника з невиконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, що виразилися у ненаданні інформації стягувачу про стан виконання рішення суду, ненаправленні прийнятих рішень.

Суду не надано жодного доказу тому, що стягувач самостійно, або через своїх представників, звертався до боржника з проханням надати інформацію про суми нарахованих йому на виконання рішення суду сум доплати і про проведені на виконання судового рішення перерахунки, як і тому, що суб`єкт владних повноважень відмовив у наданні такої інформації, або ж проігнорував відповідні прохання. Що стосується виплачених сум, то ОСОБА_1 , як особа, яка щомісячно отримує пенсійні виплати, не міг не знати про їхній розмір.

Також не знайшли свого підтвердження та спростовані документально доводи про зазначення невірної адреси та телефону стягувача, які боржнику ніколи не вказувалися в жодних документах.

В заяві від 16.09.2025 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, представник заявника просив також визнати «порушення прав позивача на»: нарахування та виплату з 19 червня 2022 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік); на нарахування та виплату з 10 липня 2023 року, як щомісячних платежів у виді доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік); на отримання нарахованих коштів, у відповідності до резолютивної частини рішення суду. Також представник заявника просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - здійснити виплату коштів щомісячних платежів та встановити судовий контроль шляхом зобов`язання керівника суб`єкта владних повноважень подати звіт.

Що стосується покладення обов`язку по поданню звіту, то відповідна заява судом вже вирішувалась ухвалою від 24.07.2025. В решті ж, суд зауважує, що зазначені вимоги не можуть вирішуватись за правилами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною шостою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу, за правилами частин першої-четвертої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Таким чином, застосовуючи, передбачені статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України заходи судового контролю, суд може визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, вказавши відповідні правові норми, які таким суб`єктом порушені, та зобов`язати вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Визнавати порушеними права стягувача, як і зобов`язовувати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення, яке і так підлягає обов`язковому виконанню, суд, за результатами розгляду заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, не може.

Що стосується вимог заявника про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за №25 від 04.02.2025 (оцінку рішенню №25 від 05.03.2024 та протокольному рішенню за період 01.04.2022 - 31.03.2024 судом надано вище), прийнятого на виконання рішення у справі №460/51088/22 від 27.02.2023, то суд зауважує на тому, що при розгляді заяв в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, належить з`ясувати, чи були оскаржувані рішення, дії відповідача, пов`язані з виконанням судового рішення, та чи не утримує в собі звернення позивача до суду самостійні підстави та предмет спору.

Судовий контроль за виконанням судового рішення, передбачений положеннями ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, стосується забезпечення реалізації вже визначених судом прав та обов`язків у межах існуючого рішення. Натомість, підставою для нового позову є виникнення нових правовідносин, коли суб`єкт владних повноважень приймає нові рішення або вчиняє нові дії (навіть якщо вони формально пов`язані з виконанням попереднього рішення), які стосуються інших періодів, ґрунтуються на нових фактичних обставинах чи нормативно-правових актах, та, на думку особи, знову порушують її права чи законні інтереси.

Необхідно розмежовувати ситуації, коли йдеться виключно про невиконання або неналежне виконання вже ухваленого судового рішення, що охоплюється ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, та ситуації, коли на підставі або у зв`язку з виконанням рішення суду суб`єкт владних повноважень вчиняє нові дії або приймає нові рішення, які, на думку позивача, знову порушують його права, або коли спір стосується аспектів, які не були предметом розгляду у справі, хоча й виникли у зв`язку з нею, особливо коли ці нові рішення та дії ґрунтуються на нових нормативно-правових актах, що визначають порядок обчислення розміру пенсії, стосуються нових розрахункових періодів та приймаються у формі окремих індивідуальних актів, що безпосередньо впливають на права та обов`язки особи і не є простою констатацією виконання попереднього судового рішення.

При цьому, існування спеціального порядку судового контролю за виконанням судових рішень, не позбавляє особу права на звернення до суду з новим адміністративним позовом, якщо дії чи рішення суб`єкта владних повноважень, хоч і вчинені в контексті виконання рішення суду, за своєю суттю виходять за межі простого механізму його виконання, стосуються нових правових підстав, нових обставин (наприклад, застосування нових нормативних актів, розміру прожиткового мінімуму за інші періоди, що не були охоплені попереднім рішенням) та створюють нові юридичні наслідки для особи, які, на її думку, порушують її права. Позовне провадження у таких випадках є належним та процесуально допустимим способом захисту і не суперечить логіці інституту судового контролю, який має вужчу спрямованість - на забезпечення реалізації вже винесеного судового акту в тій частині, в якій права та обов`язки сторін були чітко визначені.

В даному випадку представник позивача оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за №25 щодо проведення перерахунку всупереч резолютивній частині рішення суду в справі №460/51088/22 від 27.02.2023, тобто не у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Разом з тим, рішення відповідача від 04.02.2025 про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2025, не містить посилання на те, що перерахунок проведено на виконання рішення суду в справі №460/51088/22.

В рішенні ж суду від 27.02.2023 по справі №460/51088/22 міститься застереження про те, що обов`язок по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», кореспондує з відповідними положеннями закону про Державний бюджет України на відповідний рік та припиняється у випадку зміни законодавства або зміни правового статусу позивача.

Статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX від 19.11.2024 введено додаткові умови для доплати за проживання або працю на територіях радіоактивного забруднення та встановлено фіксований розмір доплати за проживання на територіях зони безумовного відселення або зони гарантованого добровільного відселення, а саме, 2361 грн.

Таким чином відбулася зміна відповідного правового регулювання і перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025, проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області 04.02.2025, не є таким, що здійснений на виконання судового рішення у справі №460/51088/22.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за №25 від 04.02.2025, яким оформлено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за своєю суттю та правовими наслідками є новим рішенням суб`єкта владних повноважень. Він стосується визначення розміру пенсії за нові періоди і безпосередньо впливає на обсяг пенсійних прав позивача на майбутнє. Такий акт не є простою арифметичною дією на виконання попереднього рішення, а є самостійним актом індивідуальної дії, що породжує нові правовідносини та, відповідно, може бути предметом окремого судового оскарження.

Рішення №25 від 04.02.2025 містить нову юридичну оцінку прав позивача, зумовлених дією норми статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX від 19.11.2024, яка застосовується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, до всіх громадян, які підпадають під її дію, в незалежності від наявності, чи відсутності судового рішення про присудження особі доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевірка правомірності нових рішень та дій відповідача, які стосуються нових обставин та періодів, не може бути предметом розгляду та оцінки в межах застосування судового контролю.

За наведеного, суд вважає, що рішення №25 від 04.02.2025 є окремим індивідуальним актом, що має самостійне правове значення та породжує нові правові наслідки для ОСОБА_1 . За своєю формою та змістом воно відповідає ознакам рішення суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки має зовнішню визначеність, є актом індивідуальної дії, ухваленим на підставі нових нормативних актів, і породжує нові юридичні наслідки для позивача.

Таким чином, звернення представника позивача в цій частині утримує в собі самостійні підстави та предмет спору, а тому така заява у відповідній частині виходить за межі інституту судового контролю.

Підсумовуючи усе наведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для застосування засобів процесуального контролю у справі №460/51088/22, з огляду на відсутність обставин, які свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням судового рішення в цій справі.

За приписами частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Керуючись статтями 248, 294, 295, 381-383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяви представника позивача від 21.07.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №460/51088/22 та від 16.09.2025 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №460/51088/22, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 17 вересня 2025 року.

Суддя Н.В. Друзенко