Справа № 380/7808/25
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Львівсправа № 380/7808/25

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач/ ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 11 від 20 березня 2025 року, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 березня 2025 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні суду.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 березня 2025 року надіслав засобами поштового зв`язку до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543) як військовозобов`язаному, зайнятому постійним доглядом за своїм батьком ( ОСОБА_2 ), який потребує такого догляду згідно з висновком ЛКК від 10 січня 2025 року № 4 та є особою з інвалідністю, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 157295 від 03 липня 2013 року. Позивач зауважує, що отримує компенсацію по догляду за своїм батьком, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації від 21 лютого 2025 року № 01-9/273.

До вказаної заяви позивач долучив необхідні копії документів на підтвердження наявності підстав для отримання відстрочки відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок № 560).

Однак 04 квітня 2025 року позивач отримав від ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення від 20 березня 2025 року за вих. № 2786, яким його повідомлено про те, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянуто заяву та документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до абзацу 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За результатами розгляду протоколом від 20 березня 2025 року № 11 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: не надано відстрочки від призову під час мобілізації, оскільки немає законних підстав.

Позивач уважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки його батько є особою з інвалідністю другої групи та згідно з висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10 січня 2025 року № 4 потребує постійного стороннього догляду.

На підтвердження потреби батька в постійному догляді позивач надав відповідачу висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10 січня 2025 року № 4 та довідку до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 157295 від 03 липня 2013 року. А на підтвердження факту здійснення постійного догляду за своїм батьком позивач надав відповідачу довідку від 21 лютого 2025 року за вих. № 01-9/273, видану Управлінням соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації, в якій зазначено, що ця довідка видана гр. ОСОБА_1 про те, що він перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу) за ОСОБА_2 з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.

Позивач звертає увагу, що у разі здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, доведення відсутності інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд, не є обов`язковим.

Своєю чергою, відповідач не вказав конкретної підстави, з якої позивачу було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3543, що свідчить про необґрунтованість спірного рішення.

Зважаючи на наведене, з метою захисту свого порушеного права на отримання відстрочки позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Відповідач, належно повідомлений про відкриття спрощеного позовного провадження у цій справі та про своє право на подання відзиву на позовну заяву, а також доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 23 квітня 2025 року, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вказане, враховуючи неподання належно повідомленим відповідачем відзиву на позовну заяву, а також доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, у встановлений судом строк, суд вирішує цю справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 23 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено - витребувано у відповідача належно засвідчену копію протоколу (витягу з протоколу) комісії № 11 від 20 березня 2025 року, яким ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовлено у наданні відстрочки.

Витребуваний судом доказ відповідач не подав. Водночас такий доказ представник позивача подала до суду 24 квітня 2025 року, який суд долучив до матеріалів справи.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 20 травня 2013 року.

Позивач засобами поштового зв`язку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою від 11 березня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3543 як військовозобов`язаному, зайнятому постійним доглядом за своїм хворим батьком.

До цієї заяви позивач додав такі документи:

- засвідчену копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

- засвідчену копію ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ;

- засвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 10 липня 1993 року;

- засвідчену копію довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ № 157295 щодо батька - ОСОБА_2 ;

- засвідчену копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 батька - ОСОБА_2 ;

- засвідчену копію висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10 січня 2025 року № 4 (за батьком - ОСОБА_2 );

- засвідчену копію довідки Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації від 21 лютого 2025 року за вих. № 01-9/273 про отримання допомоги на догляд за батьком - ОСОБА_2 ;

- засвідчену копію паспорта батька - ОСОБА_2 ;

- засвідчену копію ідентифікаційного коду батька - ОСОБА_2 ;

- засвідчену копію військового квитка ОСОБА_1 .

За результатами розгляду поданих позивачем заяви та документів комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 ухвалила рішення, оформлене витягом з протоколу № 11 від 20 березня 2025 року, яким вирішила не надати відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абзацу 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 «так як немає законних підстав для отримання відтермінування від мобілізації».

Про ухвалене рішення позивача повідомлено повідомленням від 20 березня 2025 року за вих. № 2786, у якому вказано, що протоколом від 20 березня 2025 року № 11 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: «не надано відстрочки від призову під час мобілізації, так як, немає законних підстав».

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, уважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності рішення відповідача, оформленого витягом з протоколу № 11 від 20 березня 2025 року, про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3543.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3). Надалі відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово продовжено, такий правовий режим триває й на сьогодні.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести в Україні загальну мобілізацію. Надалі відповідними Указами Президента України строки проведення в Україні загальної мобілізації неодноразово продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює та визначає Закон № 3543, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 23 Закону № 3543 передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно з пунктом 9 частини першої статті 23 Закону № 3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

Процедуру надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення визначає Порядок № 560, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з приписами пунктів 56 - 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За змістом абзаців першого, другого пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 58-1 Порядку № 560 військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Відповідно до положень пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.

Приписами пункту 61 Порядку № 560 передбачено, що військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, зазначеної у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені такі відомості про військовозобов`язаного, який здійснює постійний догляд: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).

Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у підпунктах 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.

Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.

Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду:

відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду;

перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.

За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Своєю чергою, додатком 5 до Порядку № 560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, документами, які підтверджують право військовозобов`язаних на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 9 частини першої статті 23 Закону № 3543, є:

- для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

- для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд);

- для особи, яка зайнята постійним доглядом за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дружини (чоловіка), документи, що підтверджують неможливість здійснення постійного догляду дружиною (чоловіком) або іншим працездатним членом сім`ї (висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу іншого працездатного члена сім`ї в постійному догляді або свідоцтво про смерть такого члена сім`ї, або витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про визнання безвісно відсутнім або рішення суду про оголошення його померлим), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Аналіз наведених норм вказує, що під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за своїми батьком чи матір`ю, які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду, не підлягають призову на військову службу, а для набуття права на відстрочку такій особі достатньо надати лише документ, який підтверджує родинні зв`язки, а для особи, яка потребує постійного догляду, один із таких документів: або довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Предметом оскарження у цій справі є відмова відповідача у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із необхідністю здійснення ним постійного догляду за своїм хворим батьком - ОСОБА_2 .

На підтвердження підстав для отримання відстрочки за вказаною підставою позивач надав відповідачу, серед інших документів:

- документ, що підтверджує родинні зв`язки, а саме копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 10 липня 1993 року;

- копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААБ № 157295 від 03 липня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи внаслідок загального захворювання (безтерміново);

- копію висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10 січня 2025 року № 4, виданого Поліклінічним відділенням КНП «Кам`янка-Бузька Центральна районна лікарня», відповідно до якого хворий ОСОБА_2 , особа з інвалідністю другої групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з ОСОБА_1 та потребує постійного стороннього догляду;

- копію довідки від 21 лютого 2025 року за вих. № 01-9/273, виданої Управлінням соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації, в якій зазначено, що ця довідка видана гр. ОСОБА_1 про те, що він перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу) за ОСОБА_2 з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.

Отже, позивач для отримання права на відстрочку на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3543 надав відповідачу разом із заявою від 11 березня 2025 року про надання відстрочки усі необхідні документи на підтвердження здійснення постійного догляду за своїм хворим батьком, який такого постійного догляду потребує за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, передбачені додатком 5 до Порядку № 560.

Натомість відповідач відмовив позивачу в наданні відстрочки рішенням, оформленим витягом з протоколу № 11 від 20 березня 2025 року, покликаючись на те, що «немає законних підстав для отримання відтермінування від мобілізації».

Утім така підстава для відмови є надуманою, оскільки позивач разом із заявою від 11 березня 2025 року про надання відстрочки у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за своїм хворим батьком подав, як зазначено вище, усі необхідні документи, передбачені додатком 5 до Порядку № 560, в редакції, що діяв на дату звернення із заявою.

Будь-яких зауважень щодо змісту, форми тощо вказаних вище документів (а також й інших документів, які були надані позивачем разом із заявою від 11 березня 2025 року про надання відстрочки) відповідач не висловив.

Констатувавши, водночас, про відсутність у позивача «законних підстав для отримання відтермінування від мобілізації», відповідач не вказав чіткої, конкретної підстави/причини, наявність якої унеможливлює отримання позивачем відстрочки згідно з поданою ним заявою від 11 березня 2025 року, на що обґрунтовано звертає увагу позивач у позовній заяві та з чим суд цілком погоджується.

Суд наголошує, що пункт 60 Порядку № 560 імперативно унормовує, що про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7.

Додатком 7 до Порядку № 560 затверджено форму повідомлення про відмову в наданні відстрочки, яка чітко передбачає необхідність зазначення обґрунтованих причин відмови.

Зазначення відповідачем у повідомленні від 20 березня 2025 року за вих. № 2786 про відсутність у позивача «законних підстав» для отримання відстрочки не може вважатися належним обґрунтуванням причин відмови, адже чіткої, конкретної законної підстави (як-от наприклад, неповний пакет документів, недоліки окремого документа/окремих документів, неналежність позивача до категорії осіб, яким відповідно до закону може бути надана відстрочка тощо) відповідач не називає.

Суд підкреслює, що оскаржуване рішення відповідача про відмову в наданні відстрочки є актом індивідуальної дії та згідно з пунктом 60 Порядку № 560 може бути оскаржене у судовому порядку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх ухвалення.

Сталою є позиція Верховного Суду, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, оцінити їх крізь призму норм права, що регулюють відповідні правовідносини, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 826/6528/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі № 2040/6763/18).

Отже, спірне рішення відповідача, у якому, як встановлено судом вище, не вказано конкретних причин відмови в наданні позивачу відстрочки, є необґрунтованим, невмотивованим, нечітким, оскільки приймаючи таке рішення суб`єкт владних повноважень не навів конкретних фактичних підстав його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів його ухвалення.

Зміст оскаржуваного рішення не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких відповідач дійшов висновку про відмову в наданні позивачу відстрочки, оцінити їх крізь призму норм права, що регулюють відповідні правовідносини, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність такого рішення.

За змістом абзаців першого, другого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення про відмову в наданні позивачу відстрочки, оформленого витягом з протоколу № 11 від 20 березня 2025 року, відповідач як суб`єкт владних повноважень не подав.

Також не подав відповідач і відзиву на позовну заяву, не пояснив обставин, що стосуються ухвалення ним вказаного вище рішення, не висловив жодних заперечень щодо заявлених позивачем до нього позовних вимог.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що відповідач протиправно відмовив позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3453 з причини відсутності у позивача «законних підстав» для отримання такої відстрочки.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене витягом з протоколу № 11 від 20 березня 2025 року, про відмову в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» належить визнати протиправним та скасувати.

Стосовно позовної вимоги зобов`язального характеру суд зазначає таке.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, ухвалювати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Пунктом 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання.

Пунктом 60 Порядку № 560 визначено, що на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Отже, саме відповідач в особі відповідної комісії у розглядуваній ситуації має виключну компетенцію в питаннях оформлення відстрочки від мобілізації.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 березня 2025 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час повторного розгляду зазначеної заяви відповідачу належить ухвалити обґрунтоване рішення, що буде відповідати критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України), приписам Закону № 3543 та Порядку № 560 (у редакції, чинній на дату звернення позивачем із заявою від 11 березня 2025 року про надання відстрочки), з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини першої статті 139 КАС України).

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов задоволено повністю, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене витягом з протоколу № 11 від 20 березня 2025 року, про відмову в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 березня 2025 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 18 вересня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна