Справа № 686/11057/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/11057/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Карплюк О.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

17 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третьої особи, без самостійних вимог на стороні відповідача - інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Сторожука Є.А. про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Постановою інспектора управління патрульної поліції в Хмельницькій області Сторожука Є.А. від 7 квітня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.126ч.2 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він цього дня о 13 годині 58 хвилин в с. Пирогівці Хмельницького району керував транспортним засобом марки «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортними засобами, чим допустив порушення вимог п.2.1.«а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, третьої особи інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Сторожука Є.А. про її скасування, посилаючись на відсутність з його боку порушень правил дорожнього руху та відсутність підстав для зупинення вказаного транспортного засобу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у задловоленні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, третьої особи - інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Сторожука Є.А. про скасування постанови серії ЕНА №4445874 від 7 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КпАП України відмовлено.

Постанову серії ЕНА №4445874 від 7 квітня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. залишено без змін.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням позивачем у справі до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначене судове рішення, прийняти нове - про задоволення позову.

В обгрунтування апелянт вказав на порушення фіксації правопорушення та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.311 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обгрунтування доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідальність за ст.126 ч.2 КпАП України настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.1.«а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Встановлено, що 07.04.2025 р. близько 13 год. 58 хв., під час виконання своїх службових обов`язків працівниками поліції, на 286 км. а/д М-30 «Стрий-Ізварине» інспектором 2 зводу 4 роти батальйону патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Сторожуком Є.А. виявлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті с.Пирогівці рухався із швидкістю 80 км/год, при дозволеній 50км/год., чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 30 км/год., що зафіксовано приладом TruCam ТС008445, при цьому, в ході перевірки документів було встановлено що водій не має право керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.284 КУпАП інспектор виніс Постанову ЕНА №4445874 у справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2025 р. та застосував до гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджується відповідними відеоносіями: лазерним вимірювачем швідкості руху TruCam та нагрудним відеореєстратором №476369, відеозаписи з яких додано до постанови.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

07.04.2025 року працівниками патрульної поліції здійснювався контроль за дотриманням швидкісного режиму за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС008445, яким було зафіксовано рух транспортного засобу Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Крім того, інспектором патрульної поліції, відповідно до "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року, проводилась і відео фіксація на місці вчинення адміністративного правопорушення. Як видно з наданого відео, зйомка велась від моменту коли інспектор підходить до транспортного засобу і до закінчення розгляду адміністративної справи.

З оглянутої судом зазначеної відеозйомки встановлено, що транспортний засіб під керуванням Позивача було зупинено згідно із п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», під час контролю за швидкісним режимом за допомогою приладу "TruCam" за перевищення максимально дозволеної швидкості в населеному пункті на 30 км/год. (Додаток 1, файл «_z3200_0407_135833»), тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Адміністративне правопорушення зафіксовано о 13:58:33, за допомогою приладу "TruCam". Прилад "TruCam" володіє функцією фото-, відео зйомки заміру. Після зупинки транспортного засобу, інспектором розпочато відео фіксацію на нагрудний відео реєстратор №476369, з якого слідує, що відеозапис починається о 13:59:01 (тобто через 28 секунд після фіксації швидкості руху) з моменту підходу до транспортного засобу, та о 13:59:07 інспектор був вже біля автомобіля. На відеозаписі чітко видно, що за кермом перебуває гр. ОСОБА_1 , що спростовує доводи останнього, про відсутність фіксації руху транспортного засобу під його керуванням.

На думку колегії суддів, ці ж докази доводять відповідне ставлення Позивача до вчинених правопорушень, а його твердження в апеляційній скарзі не відповідають дійсності й мають ознаки намагання ввести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.4. «а» ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.2.1. «а; б; ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у такій формі: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення доведена, інспектор діяв згідно із вимогами законодавства, а тому винесена постанова є законною та правомірною, відтак, позовна заява не підлягала задоволенню.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296467 від 10.04.2025 року, наявного в матеріалах справи (а.с.7), ОСОБА_1 , 10.04.2025 року вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП (керував цим же автомобілем марки «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом). В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься постанова Корольовського районного суду м.Житомира від 17 червня 2025 року (справа №149/1169/25), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною нормою Закону, що в свою чергу додатково підтверджує факт попереднього керування автомобілем ОСОБА_1 не маючи права керування ним.

З огляду на наведене, судом першої інстанції прийнято рішення з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права із врахуванням всіх фактичних обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Сапальова Т.В.