Справа № 240/22991/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22991/24

Головуючий у 1-й інстанції: Шувалова Т.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

17 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирської митниці протиправною згідно вимоги, наданою заявою ОСОБА_1 від 09.10.2024 (вх. № 26655/10/1 від 10.10.2024 Держмитслужби) про проведення службового розслідування по факту митного оформлення ним додаткових митних декларацій №№ UA101020/2021/017880 від 13.10.2021, UA101020/2021/026380 від 03.12.2021, UA101020/2022/029910 від 17.08.2022, 22UA44U0 від 06.10.2022, 23UA87U7 від 30.09.2023 у відповідності з пунктом 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну службу»;

-зобов`язати Житомирську митницю провести службове розслідування відповідно до заяви ОСОБА_1 від 09.10.2024 (вх. № 26655/10/1 від 10.10.2024 Держмитслужби) по факту митного оформлення ним додаткових митних декларацій №№ UA101020/2021/017880 від 13.10.2021, UA101020/2021/026380 від 03.12.2021, UA101020/2022/029910 від 17.08.2022, 22UA44U0 від 06.10.2022, 23UA87U7 від 30.09.2023 у відповідності з п. 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну службу». Надіслати на електронну адресу e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 акт службового розслідування.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від10.03.2025 позов задоволено частково:

-визнано протиправною відмову Житомирської митниці у проведенні службового розслідування за заявою ОСОБА_1 від 09.10.2024 (вх. № 26655/10/1 від 10.10.2024) на підставі пункту 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну службу»;

-зобов`язано Житомирську митницю провести службове розслідування за заявою ОСОБА_1 від 09.10.2024 (вх. № 26655/10/1 від 10.10.2024 на підставі пункту 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну службу».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир-Центральний» з укладанням контракту про проходження державної служби.

Органами досудового розслідування позивачу вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України (ГСУ ДБР) (кримінальне провадження №0000917 від 28.10.2021).

Державна митна служба України листом за № 08-3/17-02-01/7.19/6253 від 11.09.2023, за доручення старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, повідомила Житомирську митницу про необхідність проведення перевірки щодо правильності митного оформлення посадовими особами поста «Житомир-Центральний» Київської митниці товарів ТОВ «ЯнЕір» за період з 2020-2021 рр., у тому числі, з питань дотримання усіх митних формальностей та належного відпрацювання всіх ризиків під час митного оформлення.

У вищевказаному листі зазначено, що під час перевірки необхідно дослідити питання щодо митного оформлення товарів у митному режимі переробки на митній території та законності проведення митних формальностей під час перебування в цьому митному режимі до його завершення, зокрема, вивчити документи, які подавались для надання дозволу на переробку на митній території, та документи, на підставі яких здійснювалось внесення змін до цих дозволів. Також просили з`ясувати питання, чи передбачали такі дозволи вивезення частин літаків за межі митної території України та чи відповідали законодавству дії з митного оформлення частин літаків при вивезенні за межі митної території в митному режимі реекспорту.

Відповідно до наказу Житомирської митниці від 14.09.2023 № 125 «Про проведення перевірки» у період з 14.09.2023 по 20.09.2023 проведено перевірку правильності митного оформлення посадовими особами митного поста «Житомир-Центральний» Київської митниці товарів ТОВ «ЯнЕір» ЛТД за період з 2020-2021 роки, в тому числі з питань дотримання усіх митних формальностей, належного відпрацювання всіх ризиків під час митного оформлення.

За результатом проведення перевірки Житомирською митницею складено Акт від 20.09.2023, в якому зазначено, що здійснивши перевірку матеріалів митного оформлення посадовими особами митного поста «Житомир-центральний» Київської митниці та Житомирської митниці товарів ТОВ «ЯнЕір» за період 2020-2021 року, враховуючи наступні обставини, що значно ускладнили проведення перевірки, а саме-відсутність будь-яких примірників паперових документів, що використовувались при прийнятті відповідних рішень, відсутність достатнього практичного досвіду у митниці щодо специфічних операцій з повітряними суднами та стислі терміни проведення перевірки, комісія дійшла до таких висновків:

1. Висновок про наявність підстав для прийняття рішення щодо відмови у наданні дозволу на поміщення в режим переробки товарів за заявою ТОВ «ЯнЕір» від 02.04.2020 № 210, пов`язаних із розбіжностями зазначення у заяві дати укладання «Приложения № 3…», можливо здійснити виключно після вивчення інформації, що міститься у паперовому примірнику вказаного «Приложения № 3…№, що вилучено у результаті обшуку, проведеного 27.01.2022.

2. Під час прийняття рішення про поміщення товару у режим переробки на митній території України можливо були підстави для скасування дії дозволу, наданого на поміщення в режим переробки товару на митній території України за заявою ТОВ «ЯнЕір» від 25.08.2020 № 379, пов`язані з можливими ознаками порушення митних правил. Це питання стосується і ситуації, пов`язаної з ЕМД « № UA100530/2020/041788. У даних випадках формально посадовими особами ТОВ «ЯнЕір ЛТД» вчинено порушення митних правил, передбачене статтею 481 Митного кодексу України, але слід зазначити, що заяви суб`єктом до митного органу подано вчасно, тобто до порушення строків тимчасового ввезення, а відповідно у зв`язку з відсутністю суб`єктивної сторони правопорушення, протоколи про порушення митних правил не складались і питання скасування дії дозволу не розглядались.

3. За результатами опрацювання електронних зображень документів не виявлено підстав, визначених, частиною 8 статті 149 МКУдля прийняття рішення про відмову у видачі дозволу ТОВ «ЯнЕір ЛТД» за заявою № 290 від 11.06.2020.

4. При поміщенні літака в режим тимчасового ввезення за ЕМД № UA100530/2020/027867 від 18.06.2020 порушень не виявлено.

5. При поміщенні літака в режим тимчасового ввезення за ЕМД № UA100530/2021/321500 від 07.05.2021 не вжито заходів щодо належної ідентифікації літака та внесення повного опису до графи 31 ЕМД, що призвело до можливого використання недостовірної описової інформації у подальшому під час оформлення 7-ми додаткових ЕМД, що подавались під час продовження терміну тимчасового ввезення.

6. Під час визначення митної вартості товарів, поміщених в режим «переробка на митній території», «тимчасове ввезення», «реекспорт» порушень не встановлено. Виявлено застосування основного методу визначення митної вартості при поміщенні товару № 1 за МД UA100530/2020/044303 від 11.09.2020 в митний режим «імпорт» при безоплатній операції, що суперечить статті 1 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року та частини 5 статті 58 Митного кодексу України. Виявлена відсутність документального підтвердження числового значення заявленої митної вартості № 2 за вище вказаною МД із застосуванням резервного методу.

7. Відповідно до положень «Договора № 20-09/16 на выполнение технического обслуживания…..» від 19.09.2016 не передбачено переміщення демонтованих двигунів між будь-якими переробниками, розташованими на митній території України, та згідно до поданої заяви ТОВ «ЯнЕір ЛТД» повний цикл переробки здійснюється виключно ТОВ «ЯнЕір ЛТД». За ЕМД від 16.04.2020 UA100530/2020/19436 здійснювалось переміщення двигуна за межі території України, тому відсутні підстави щодо внесення будь яких змін/записів до дозволу, наданого митницею на поміщення літака в режим переробки.

8. Враховуючи відсутність однозначного тлумачення таких термінів, як «залишок», «продукт переробки» та «відходи» відсутні підстави для однозначного трактування та віднесення знятого двигуна до одного з зазначених термінів, що, у свою чергу, суттєво впливає на вибір митного режиму у який можливо помістити вказаний товар для повернення власнику. Питання правомірності поміщення демонтованого двигуна у режим реекспорту, а також необхідність документального фіксування завершення режиму переробки (отримання продукту переробки) потребує додаткових роз`яснень щодо практичного застосування положень статей 86, 159 та 160 МКУ та 840 ЦКУ. А для уникнення подібних випадків множинного трактування норм МКУ у подальшому та чіткого визначення зазначених термінів та обставин, що можуть бути використані під час завершення певних режимів, можливо, потребує ініціювання внесення змін та доповнень до МКУ, що містять відповідні формулювання та уточнення у контексті проведення операцій з переробки.

09.07.2024 Державним бюро розслідувань повідомлено позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України, а саме-в службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

31.08.2024 Державним бюро розслідувань позивачу повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_1 підозрюється у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 367 КК України.

09.10.2024 позивач звернувся до Державної митної служби України із заявою, в якій просив провести службове розслідування на підставі пункту 14 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу».

Заява обгрунтована тим, що орган досудового розслідування (ГСУ ДБР) 09.07.2024 вручив ОСОБА_1 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (кримінальне провадження № 0000917 від 28.10.2021). 31.08.2024 йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Зазначено, що з 09.07.2024 і по день подання цієї заяви, позивач піддається незаконному кримінальному переслідуванню та тиску зі сторони Державного бюро розслідувань та Офісу генерального прокурора України. Його безпідставно підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України при оформленні митних декларацій (далі - МД) №№ UA101020/2021/017880 від 13.10.2021, UA101020/2021/026380 від 03.12.2021, UA101020/2022/029910 від 17.08.2022, 22UA44U0 від 06.10.2022, 23UA87U7 від 30.09.2023 та нібито останній завдав матеріальні збитки Державному бюджету України у розмірі 2 286 941,25 грн. Про результати проведеного службового розслідування просив повідомити на електронну адресу та надати копію документу, складеного за результатом службового розслідування.

Вищенаведена заява скерована Державною митною службою України на адресу Житомирської митниці за резолюцією Голови Державної митної служби України про необхідність її розгляду.

За результатами розгляду заяви, Житомирською митницею направлено на адресу позивача лист від 24.10.2024 № 7.19-1/09/10/8594, в якому відмовлено у проведенні службового розслідування та повідомлено про наступне:

"Порядок проведення службового розслідування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2023 р. № 246). Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон). Відповідно до п. 2 цього Порядку службове розслідування може бути проведено, зокрема, в разі вимоги особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри. Окрім цього, у випадку, передбаченому абзацом третім вказаного пункту, службове розслідування проводиться за фактом виявленого порушення або стосовно особи, яка вчинила таке порушення.

Згідно листа Держмитслужби від 11.09.2023 № 08- 3/17-02-01/7.19/6253, доручення старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ ДБР (лист ДБР від 29.08.2023 № 10-2-01-02-20428) та на підставі наказу Житомирської митниці від 14.09.2023 року № 125 «Про проведення перевірки з окремих питань» проведено перевірку правильності митного оформлення посадовими особами митного поста «Житомир Центральний» Київської митниці товарів ТОВ «ЯнЕір» ЛТД», в тому числі досліджено та перевірено факти митного оформлення за МД: UA101020/2021/017880 від 13.10.2021, UA101020/2021/026380 від 03.12.2021.

За результатами перевірки (акт про результати перевірки з окремих питань від 20.09.2023 (реєстр. № 14 від 20.09.2023) порушень, що стосувались митного оформлення вказаних митних декларацій не встановлено.

Документи митного оформлення ТОВ «ЯнЕір» ЛТД () вилучені у ході обшуку (Протокол від 27.01.2022) старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Вовка С.В. № 757/2613/22-к від « 20» січня 2022 року.

Нових або додаткових документів, що стосуються митного оформлення за митними деклараціями № UA101020/2022/029910 від 17.08.2022, 22UA44U0 від 06.10.2022, 23UA87U7 від 30.09.2023 оформленими ОСОБА_1 , ТОВ «ЯнЕір» ЛТД () не надавалось і у справах митного органу відсутні.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за яким Вам повідомлено про підозру забезпечується прокурорами Офісу Генерального прокурора, повноваження митних органів за даним напрямком відсутні.

Враховуючи вищевикладене - вилучення документів митного оформлення, невстановлення порушень за актом про результати перевірки з окремих питань від 20.09.2023 (реєстр. № 14 від 20.09.2023), відсутність нових або додаткових документів, обставин, що можуть бути дослідженими, у Житомирської митниці відсутні можливості для проведення службового розслідування у відповідності з п. 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну службу» з порушеного ОСОБА_1 питання."

Вважаючи що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно його преамбули, визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець-це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Пунктом 14 статті 7 Закону №889-VIII передбачено право державного службовця державного службовця на проведення службового розслідування за його вимогою з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

В свою чергу, положеннями ст.65-1 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» визначено, що з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, де працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції-органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції (ст.1 Закону № 1700-VII).

Порядок проведення службового розслідування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Положеннями п.2 Порядку №950 визначено, що відповідно до цього Порядку може бути проведено службове розслідування в разі:

невиконання або неналежного виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особою, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства;

внесення подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконанню вимог Закону в інший спосіб;

вимоги особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри.

У випадку, передбаченому абзацом третім цього пункту, службове розслідування проводиться за фактом виявленого порушення або стосовно особи, яка вчинила таке порушення.

За анонімними повідомленнями, заявами та скаргами службове розслідування не проводиться, крім випадків, коли анонімне повідомлення стосується порушення вимог Закону та наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

В той же час, положеннями п.3 Порядку №950 визначено, що дія цього Порядку не поширюється на державних службовців, крім випадків, визначених абзацами третім і четвертим пункту 2 цього Порядку.

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку №950 закріплено, що може бути проведено службове розслідування в разі вимоги особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри.

Службове розслідування проводиться із відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймає відповідно суб`єкт призначення або керівник органу.

Особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом (п.6 Порядку №950).

За змістом ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В свою чергу відповідно до Примітки до ст.45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

З матеріалів справи з`ясовано, що позивачу органами досудового розслідування вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України (ГСУ ДБР) (кримінальне провадження №0000917 від 28.10.2021)

Тобто кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 не є корупційним кримінальним правопорушенням, тоді як Порядок № 950 регулює питання щодо перевірки осіб, яких звинувачують у корупційних правопорушеннях.

Таким чином, до даних правовідносин не підлягають застосуванню норми Порядку № 950, а відтак у відповідача не було обов`язку проведення службового розслідування за наявності заяви позивача.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 28 лютого 2025 року у справі №640/13763/20, де Судом зазначено, що чинна на момент виникнення спірних правовідносин редакція статті 71 Закону №889-VIII (в редакції, змін, зокрема, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19.09.2019 №117-IX (далі - Закон №117-IX)) містить положення про порядок здійснення стосовно державних службовців саме дисциплінарного провадження, а не службового розслідування, як це було визначено у попередніх редакціях Закону №889-VIII.

Що стосується вручення ОСОБА_1 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, то як підставно зауважено відповідачем, дане питання підлягає розгляду в кримінальному провадженні відповідно до КК України та КПК України і Житомирська митниця немає ніяких повноважень щодо впливу будь-яким чином на результати розгляду даної справи. Наразі відомо, що ОСОБА_1 повісткою від 02.12.2024 №31/212-3422-24 викликано Офісом генерального прокурора у якості підозрюваного 10.12.2024 на 09:30 для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, в порядку статті 293 КПК України.

Разом з тим, необхідно взяти до уваги і те, що як повідомлено відповідачем, документи митного оформлення ТОВ «ЯнЕір» ЛТД вилучені у ході обшуку старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва Вовка С.В. №757/2613/22-к від «20» січня 2022 року (Протокол від 27.01.2022). Комісією з перевірки також було встановлено, що органом слідства, крім електронних документів, також було вилучено оригінали документів, копії з яких не було виготовлено. Так, у акті перевірки на стор.6 щодо поміщення літака BOEING 737-400 р.н. UR-COI у режим переробки на митній території України зазначено, що комісією здійснено запит до МП «Житомир» для отримання копій документів, що можливо зберігаються у справах митного поста (службова записка від 18.09.2023 №7.19-25/35). Згідно з відповіддю МП «Житомир» Житомирської митниці оригінали та належним чином завірені копії документів, що додавались до заяв, були вилучені під час обшуку 27.01.2022, а копії вилучених документів не виготовлялись (Службова записка від 19.09.2023 №7.19-28-01-01/1447). Про відсутність оригіналів документів, вилучених в результаті обшуку слідчим органом, зазначено також на стор.7-8 акту перевірки.

Тобто, з урахуванням таких обставин митниця дійшла висновку, що провести службове розслідування об`єктивно є неможливим через відсутність документів, необхідних для проведення такого розслідування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Сторчак В. Ю.