Справа № 620/2119/25
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа №620/2119/25

адміністративне провадження №К/990/33604/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Соколова В.М., Жука А.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність 11 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;

- зобов`язати 11 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

- визнати протиправною бездіяльність 11 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

- зобов`язати 11 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Зобов`язано 11 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Зобов`язано 11 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого розміру індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року за весь час затримки виплати. В решті позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року апеляційну скаргу 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області задоволено частково. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов залишено без розгляду.

08 серпня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику десятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду доказів про надсилання цієї касаційної скарги іншим учасникам справи.

29 серпня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслала до Верховного Суду заяву про виконання ухвали суду, до якої додано доказ надсилання поданої касаційної скарги відповідачу, отже, скаржник виконав вимогу ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху від 20 серпня 2025 року.

На підставі службової записки судді-доповідача Уханенка С.А. від 16 вересня 2025 року № 35951/25 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку з відпусткою судді Кашпур О.В., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ здійснено за допомогою автоматизованої системи документообігу суду заміну судді Кашпур О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Уханенко С.А та судді Жук А.В., Соколов В.М.

Так, предметом спору у цій справі є правильність обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця та стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції зазначив, що з моменту звільнення позивача зі служби (13 червня 2024 року) почався, передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України, відлік 3-місячного строку звернення до суду з позовними заявами. Натомість, позовна заява подана до суду 24 лютого 2025 року, тобто з пропуском 3-місячного строку звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим суд застосував пункт 8 частини першої статті 240 КАС України та залишив позов без розгляду.

Водночас заявник касаційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваної постанови судом другої інстанції не було взято до уваги позицію Верхового Суду, викладену у постанові від 20 листопада 2023 року у справі №160/5468/23, а саме: до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Скаржник зазначає, що спірні правовідносини щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовця виникли з 01 березня 2018 року. Скаржник вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція частини 2 статті 233 КЗпП України, яка передбачала право на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, то строк звернення позивача до суду не пропущено.

Разом з цим заявник зазначає, що позивачем не було одержано письмового повідомлення який розмір індексації грошового забезпечення було нараховано та виплачено, позивач не мав підстав для сумнівів у добросовісності відповідача при здійсненні розрахунку грошового забезпечення. Лише після отримання відповіді на адвокатський запит позивачу фактично стало відомо про порушення свого права.

Ураховуючи зміст і форму викладених доводів, Суд дійшов висновку про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Чернігівським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки постанова апеляційного суду застосовує норми матеріального або процесуального права з порушенням усталеної практики Верховного Суду, або взагалі не враховує наявну судову практику щодо обчислення строків звернення до суду у трудових спорах після звільнення. У цій справі суд апеляційної інстанції проігнорував практику Верховного Суду, зокрема: постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19; постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19; постанову Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №340/1019/19.

Верховний Суд не приймає вказані доводи, оскільки подібне формулювання обставин, передбачених пунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України спростовує наявність обставин для формування єдиної правозастосовчої практики через наявність сформованої «усталеної практики ".

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що для заявника ця справа має виняткове значення, оскільки несвоєчасне отримання грошового забезпечення або його частини, передбаченої законодавством, суттєво порушує його конституційне право на достатній життєвий рівень (стаття 48 Конституції України). Компенсація втрати доходу, викликана несвоєчасними виплатами, є ключовим питанням для забезпечення справедливості та відновлення порушених прав учасника справи. Це також впливає на його фінансовий стан та добробут.

Також скаржник зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес, оскільки справа стосується реалізації соціальних прав особи - захисту права на своєчасну та повну виплату грошового забезпечення після звільнення з військової служби / державної служби / поліції тощо.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, доходить висновку про наявність в цьому випадку обставини, наведеній у підпункті «в» (в частині виняткового значення для позивача) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що уможливлює допуск цієї касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження та/або у справі незначної складності.

Проте Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» (в частині наявності суспільного інтересу) частини п`ятої статті 328 КАС України, позаяк твердження скаржника про те, що ця справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати справу №620/2119/25 із Чернігівського окружного адміністративного суду.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: В.М. Соколов

А.В. Жук