Справа № 240/20385/25
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

16 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/20385/25

категорія 106030200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та виплатити середній заробіток,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати додаткової винагороди в день звільнення з військової служби та стягнути середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільнення.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви, в якій уточнити суб`єктний склад відповідачів, оскільки позивач указує відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військову частину НОМЕР_1 , а позовні вимоги заявляє тільки до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог ухвали суду позивач подав уточнену позовну заяву, в якій уточнив позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 .

Однак, позивач у вступній частині позовної заяви визначив ІНФОРМАЦІЯ_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Частиною 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно з частиною 4 цієї правової норми у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до частини 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

З наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що питання про залучення третіх осіб вирішується ухвалою суду за заявою, в якій зазначається, на яких підставах їх належить залучити до участі у справі.

Однак, усупереч частині 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідного окремого клопотання/заяви з обґрунтуванням залучення до участі у справі третьої особи ані до позовної заяви не додано, ані у самій позовній заяві (її прохальній частині) не заявлено.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано в повному обсязі та недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі, не усунуті.

Окрім цього, суд уважає за необхідне зауважити, що позивач сам зазначає, що після виплати йому додаткової винагороди 18 липня 2025 року, він має право на отримання середнього заробітку за невчасний розрахунок. При цьому, наголошує, що така допомога була перерахована Військовою частиною НОМЕР_2 . Далі зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 , яка є складовою Військової частини НОМЕР_2 , не виплатила йому додаткову винагороду та не розрахувала його у повному обсязі.

Механізм фінансового забезпечення, зокрема, військових частин Збройних Сил України, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, визначається правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280 (далі Правила).

Пунктом 1.5 розділу 1 цих Правил закріплено, що військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив.

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

У редакції на момент розгляду справи судом, зазначений пункт Правил містить положення, згідно яких первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та ніші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Аналіз наведених положень, дає підстави для висновку, що підготовка та організація оформлення документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, у тому числі в частині нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців у період виникнення спірних правовідносин належали до повноважень командира Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач проходив службу з 17 січня 2024 року по 03 червня 2024 року .

Ураховуючи наведене суд приходить до висновку, що відповідачами у справі має бути як Військова частина НОМЕР_1 , яка нараховувала грошове забезпечення позивача, так і Військова частина НОМЕР_2 , яка виплачувала грошове забезпечення позивачу.

Згідно частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи, що позивачем вчинилися дії для усунення недоліків, наявні підстави для продовження строку на усунення недоліків шляхом подання клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, а також уточненої позовної заяви та її копії для відповідачів, у якій уточнити суб`єктивний склад учасників справи, зазначивши належних відповідачів, та позовні вимоги до кожного з відповідачів.

Керуючись статтями 121, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення визначених в ухвалі суду від 22 серпня 2025 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії даної ухвали

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис