Справа № 400/6601/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р. Категорія: 600010000м. ОдесаСправа № 400/6601/25
Перша інстанція: суддя Малих О.В.,

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к позивачаБороденко Михайло Сергійович (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 р. у справі № 400/6601/25 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

встановиВ:

25 червня 2025 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до подання позовної заяви надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 27.05.2025 року № 000011, № 000012, № 000013, № 000014, № 000015, № 000016, № 000017, № 000018, № 000019, № 000020, № 000021, № 000022, № 000023, № 000024, № 000025, № 000026, № 000027, № 000028, № 000029, № 000030, № 000031 до набрання законної сили рішенням у справі. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значних зусиль для відновлення прав заявника.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року задоволено заяву про забезпечення позову. Зупинено дію постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 27.05.2025 року № 000011, № 000012, № 000013, № 000014, № 000015, № 000016, № 000017, № 000018, № 000019, № 000020, № 000021, № 000022, № 000023, № 000024, № 000025, № 000026, № 000027, № 000028, № 000029, № 000030, № 000031 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 400/6601/25.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення позову, адже суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно можуть бути порушені у майбутньому.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 154 КАС України, заява позивача про забезпечення позову розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Верховний Суд в постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 640/24600/20 зазначив, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача. Самі ж заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Разом з тим, суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 27.05.2025 року № 000011, № 000012, № 000013, № 000014, № 000015, № 000016, № 000017, № 000018, № 000019, № 000020, № 000021, № 000022, № 000023, № 000024, № 000025, № 000026, № 000027, № 000028, № 000029, № 000030, № 000031 накладено штрафи на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Разом з тим, протиправність оскаржуваних постанов не є очевидною та підлягає доведенню в ході розгляду даної адміністративної справи, а тому, задоволення заяви про забезпечення позову у даному випадку буде вирішенням судом позовних вимог по суті та виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені ст. 151 КАС України.

Доводи позивача щодо того, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, суд вважає неспроможними та такими, що базуються на припущеннях, оскільки жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування вказаних обставин позивачем суду не надано.

Крім того, в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали справи не свідчать про наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної Ухвали було неповно з`ясовано судом обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року по справі № 400/6601/25, - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький