Справа № 420/39584/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

17 вересня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/39584/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/39584/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 року по справі № 420/39584/24 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500580/2024/000055/2 від 17.12.2024 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» суму сплаченого судового збору в розмірі 3964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн 05 коп.

04.09.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» надійшла заява, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 420/39584/24, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» судові витрати на перекладача у розмірі 600,00 грн. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн.

Ухвалою від 05.09.2024 року суд прийняти до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/39584/24, вирішення заяви ухвалив здійснити в порядку письмового провадження та встановив Одеській митниці 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви.

11.09.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Одеської митниці надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Клопотання мотивоване тим, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, й не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, оскільки рішення у справі № 420/39584/24 було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні), то і питання щодо роз`яснення судового рішення також вирішується судом в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, дослідивши надані учасниками сторін докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Шевченком М.В. укладено договір про надання правової/правничої допомоги від 14.10.2024 р. № 1/2012-ю/24. Відповідно до останнього сторони погодили між собою у п.1.1. його предмет щодо оскарження рішення Держмитслужби, у п.1.9 визначили фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 21 000,00 грн. на етапі розгляду справи у суді першої інстанції.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 21 000,00 грн., представником позивача надано акт наданих послуг від 03.09.2025 р. № 1, згідно якого адвокатом виконано наступні роботи, що передбачені договором про надання правової допомоги, а саме: ознайомлення з документами наданими клієнтом для підготовки правової позиції щодо звернення до суду із позовом; підготовка та подача позову до суду; підготовка та подача до суду заперечення на відзив; супровід справи в суді. Також до заяви долучено платіжну інструкцію від 20.12.2024 р. № 554, згідно якої позивачем сплачено на користь адвоката Шевченка М.В. суму 21 000,00 грн.

В постанові від 24.01.2019 р. у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений представником позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та виклику учасників справи.

Крім того, дана адміністративна справа є справою незначної складності, складання позовної заяви не вимагає глибокого аналізу судової практики і нормативно-правових актів.

Виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, суд зазначає наступне.

За ч.1 ст.138 КАС України, розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних із підготовкою справи до розгляду щодо перекладу з китайської мови декларації у розмірі 600,00 грн, представником позивача долучено рахунок № 114 від 19.12.2024 р., платіжну інструкцію від 27.12.2024 р. № 567 та акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19.12.2024 р. № 114.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, суд приходить до висновку про стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 600,00 грн.

З 15.09.2025 року по 16.09.2025 року суддя Лебедєва Г.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з цим додаткове рішення постановлено після виходу судді з відпустки.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 205, 243, 252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/39584/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити частково.

Прийняти по справі додаткове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ШОНА-ТРЕЙД» (вул. Промислова, 7, каб. 2, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 600 (шістсот) грн 00 коп.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.09.2025 року.

Суддя Г.В. Лебедєва