Справа № 420/13887/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13887/25

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.

суддів Бойка А.В., Єщенка О.В.,

за участі секретаря Альонішко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Біляївського відділу Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду першої інстанції з позовом до Біляївського відділу Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач, Біляївський відділ ДВС), в якому просили:

-визнати протиправною бездіяльність Біляївського відділу ДВС щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_1 , як боржника, у виконавчому провадженні №56694899;

-зобов`язати Біляївський відділ ДВС виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 , як боржника, у виконавчому провадженні №56694899;

-визнати протиправною бездіяльність Біляївського відділу ДВС щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_2 , як боржника, у виконавчому провадженні № 56694265;

-зобов`язати Біляївський відділ ДВС виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_2 , як боржника, у виконавчому провадженні № 56694265.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року суд відмовив у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Біляївського відділу ДВС про зобов`язання вчинити певні дії.

Приймаючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд встановив, що предметом позову є бездіяльність Біляївського відділу ДВС, допущена в межах виконавчих проваджень, які відкриті під час виконання рішення Апеляційного суду Одеської області у цивільній справі, у зв`язку з чим суд, керуючись положеннями статті 171 КАС України вважав, що позивачам слід відмовити у відкритті провадження за таким позовом.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції під час постановлення ухвали залишив поза увагою, що статтею 287 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, як окремої категорії адміністративного спору.

На переконання апелянта, в даному випадку позивачами оскаржується бездіяльність виконавчої служби щодо не виключення особи з реєстру боржників і такі дії не стосуються виконання судового рішення у межах відповідних виконавчих проваджень, а тому відсутні підстави для висновку, що даний спір повинен розглядатись судом, який видав виконавчий лист.

За таких підстав, апелянт просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

15 вересня 2025 року від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивачів та їх представника.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до статті 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункт 1 та абзац 2 пункту 2 частини 1статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця

Так, частина 1 вказаної статті встановлює, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Поряд з цим, частина 1статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, слід дійти висновку, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначений спеціальний порядок судового оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, витрат виконавчого провадження та штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції посилався на те, що оскільки виконавчі листи були видані Апеляційним судом Одеської області, у зв`язку з чим вважав, що спір щодо протиправності дій державного виконавця, вчинених в рамках виконання судового рішення, ухваленого місцевим загальним судом за правилами Цивільного процесуального кодексу, не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Водночас, як мовилося вище, відповідно до положень статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Наведені норми свідчать проте, що статтею 287 КАС України встановлена можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

В свою чергу, скарги на рішення, дії та/або бездіяльність посадової особи відділу виконавчої служби, здійснені в порядку контролю за рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця щодо виконання рішення суду, підлягають розгляду за юрисдикцією того суду, що ухвалив відповідне судове рішення.

В даному випадку позивачами оскаржується бездіяльність виконавчої служби щодо не виключення позивачів з реєстру боржників, яка не стосується виконання судового рішення у межах відповідних виконавчих проваджень, а тому висновки суду, що даний спір повинен розглядатись судом, який видав виконавчий лист є помилковими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що у даному випадку виконавча служба діє як суб`єкт владних повноважень, який здійснює публічно-владні функції, оскільки виключення позивачів із реєстру боржників не має відношення до контролю виконання судового рішення за виконавчими листами, виданими районним судом.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що критерієм визначення юрисдикції суду щодо вирішення спірних правовідносин є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, а отже висновки суду про те, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства також є помилковими.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про помилковість ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновків суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, відповідно до статті 320 КАС України вказану ухвалу слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року скасувати.

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Біляївського відділу Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії, направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя О. А. Шевчук

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко