Справа № 566/1181/25
Суддя: Лободзінський А. С.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №566/1181/25
провадження № 2-а/566/13/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово - судді Лободзінського А.С.

при секретарі судового засідання - Подолець Ю.В.,

з участю представника позивача - адвоката Остапчука Б.П.,

представника відповідача - Бузи В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 5305043, винесену відносно нього поліцейською 1-го взводу 3 -го батальйону УПП в Рівненській області Ніколайчук Тетяною Василівною у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувану постанову працівником патрульної поліції Ніколайчук Т.В. винесено за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за порушення вимог п.9.2а ПДР - не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед закінченням руху та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом на вимогу працівника поліції. Проте, наведеного в оскаржуваній постанові правопорушення він не вчиняв, так-як 24.07.2025 року рухався за кермом автомобіля по ділянці автодороги - вул.Польова в с.Набережне Дубенського району Рівненської області з дотриманням правил дорожнього руху, під час чого був зупинений працівниками патрульної поліції, шляхом увімкнення сигналу червоного і синього кольорів на проблискових маячках службового автомобіля. Після того, як працівники поліції розпочали спілкування з ним, попросив повідомити причину зупинки. Такою причиною було названо неувімкнення покажчика правого повороту перед зупинкою транспортного засобу. Однак, вважаючи, що повідомлені працівниками поліції причини, на його думку, не відображали порушення ним ПДР, яке б мало існувати перед вимогою зупинити транспортний засіб, а відтак і не давали підстав для зупинки керованого ним транспортного засобу, то відмовився виконувати незаконні, як вважає, вимоги працівників поліції. Проте, зазначених ним пояснень до уваги прийнято не було та у підсумку сержантом поліції Ніколайчук Тетяною Василівною винесено оскаржувану постанову.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Остапчук Б.П. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав з наведених у позовній заяві підстав. Позов просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Буза Вікторія Олександрівна підтримала поданий відзив на позовну заяву, у якому позов не визнала. Обгрунтовуючи наведені у відзиві проти позову заперечення, посилалась на те, що у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП працівниками поліції, у відповідності до вимог ст.251 КУпАП було зібрано, як вважає, належні, допустимі, достатні і достовірні докази, на підставі яких у точній відповідності із законом, в тому числі положеннями ст. 280 КУпАП, було проведено розгляд справи про адміністративні правопорушення, за результатами якого було встановлено провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн.. Зазначила, що працівники поліції у справі, яка є предметом судового розгляду, на її думку, діяли у межах повноважень та з дотриманням норм Закону України "Про Національну поліцію" та Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з цим, оскаржувану постанову вважає законною, а тому у задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що винесеною поліцейською 1-го взводу 3-го батальйону УПП в Рівненській області Ніколайчук Тетяною Василівною постановою від 24.07.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ним вимог ПДР. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 24.07.2025 о 16-32 год., керуючи транспортним засобом марки "FIAT DUCATO" номерний знак НОМЕР_1 на ділянці автодороги - вул.Польова в с. Набережне Дубенського району Рівненської області, порушив вимоги п.9.2 а ПДР - не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед закінченням руху та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом на вимогу працівника поліції.

На підтвердження вказаних порушень відповідачем разом з відзивом на позов надано докази у справі про адміністративні правопорушення, якими є відеофайли з портативних відеореєстраторів працівників поліції № 468811; № 468077, а також із відеореєстратора, встановленого у салоні службового автомобіля.

Аналізуючи вказані докази та зафіксовані за допомогою відеореєстраторів фактичні обставини справи, а також дії ОСОБА_1 і працівників поліції на предмет їх відповідності вимогам Закону України "Про Національну поліцію", Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилам дорожнього руху, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закону) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до норм ч.ч.1,2 ст.7 вказаного Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Частиною першою статті 29 Закону передбачено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" зупинення транспортного засобу є превентивним поліцейським заходом і обмежує права і свободи людини на вільне пересування.

Цей захід згідно п.1 ч.1 ст.35 Закону застосовується у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Отже, якщо поліцейський здійснює превентивний захід у вигляді зупинення транспортного засобу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.35 Закону, то цьому заходу має передувати порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху.

Крім цього, правила ч.ч.1-4 ст.7 КУпАП встановлюють, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Під час розгляду справи у відповідності до вимог першого речення статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виключно після виконання вимог ст.ст.279, 280 КУпАП за результатами повного, об`єктивного і неупередженого з`ясування обставин справи, виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка згідно ст.285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Таким чином, законодавством встановлено чіткі вимоги щодо порядку, процедури і послідовності дій органів (посадових осіб), уповноважених на розгляд справ про адміністративні правопорушення при розгляді такої справи.

З відеофайлів, які відтворюють відеозапис з нагрудної камери працівників поліції № 468811, № 468077 видно, що відеозаписи всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, не містять системних налаштувань та не відображають точних часу і дати події адміністративного правопорушення та здійснення поліцейськими провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так, пунктом 1 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

Пунктом п`ятим цього ж Розділу Інструкції визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.п.1 п.1 Розділу YІІ Інструкції поліцейським забороняється самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу.

Чітке дотримання вищевказаних вимог Інструкції щодо відображення достовірних часу і дати відеофіксації здійснення поліцейськими своїх службових обов`язків, перебуває у безпосередньому зв`язку з виконанням вимог закону під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, враховуючи невідповідність наданих стороною відповідача відеозаписів (clip (468811).mp4., clip_0 (468811).mp4., clip_1.mp4., clip_2.mp4., clip_3.mp4). вищевказаним вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, по причині відсутності на них системних дати і часу, такі відеозаписи за приписами ст.74 КАС України є недопустимими доказами у справі.

Визнаючи ці докази недопустимими суд також враховує, що ці відеозаписи відображають, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Також позивачу оголошується рішення про застосування до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Фактично усі ці дії та оголошення рішення по справі записано на окремі відеофайли (clip (468811).mp4., clip_0 (468811).mp4., clip_1.mp4., clip_2.mp4., clip_3.mp4), що не дає суду можливості перевірити, чи був такий відеозапис безперервним.

Відтак, суд позбавлений можливості достовірно встановити послідовність дій працівників поліції, пов`язаних із винесенням оскаржуваної постанови. Тобто не можливо встановити, чи було рішення ОСОБА_1 оголошено до початку процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення, чи за результатами розгляду. Сам розгляд справи носив формальний характер, оскільки проведений без дотримання положень ст.ст.6,7 Закону України "Про Національну поліцію" з порушенням вимог ст.ст. 7, 279, 280 КУпАП. А саме, ОСОБА_1 не було надано можливості надати пояснення по суті справи, будь-які докази, які попередньо отримано поліцейськими згідно ст.251 КУпАП, у ході розгляду справи працівником поліції не досліджувались, як і не було їх надано для огляду ОСОБА_1 , з тим, аби останній щодо них міг надати свої пояснення.

Працівники поліції лише з`ясували чи має намір ОСОБА_1 скористатися юридичною допомогою та чи буде ставити свій підпис на оскаржуваній постанові, чим і обмежились.

З урахуванням наведеного слід констатувати, що всупереч ч.ч.1-4 ст.7 КУпАП розгляд справи про адміністративні правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відбувався на основі суворого додержання законності та у точній відповідності з законом.

Через встановлені у ході судового розгляду порушення, допущені працівниками поліції під час розгляду відносно ОСОБА_1 справи за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а також через недопустимість наданих відповідачем доказів, винесена щодо нього постанова ЕНА № 5305043 від 24.07.2025 є незаконною, а відтак підлягає скасуванню.

Вирішуючи адміністративний спір у межах заявлених позовних вимог, а саме щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено вище, зупинення транспортного засобу є превентивним поліцейським заходом і застосовується виключно у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. При цьому, вчинення порушення у часі передує застосуванню такого превентивного заходу.

Верховний Суд в складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові по справі № 686/11314/17 від 15.03.2019 виснував, що якщо поліцейський не має доказів порушення водієм Правил дорожнього руху (фото-, відеофіксації, показань свідків тощо), вимога пред`явити документи є неправомірною, а відмова водія їх надати не є порушенням.

У визначенні термінів, передбачених п.1.19 ПДР, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо.

Будь яка подія, або дія завжди має своє місце у просторі і часі. У цій справі предметом судового розгляду, в тому числі, є подія зупинки ОСОБА_1 керованого ним транспортного засобу, яка оскаржуваною постановою ставиться йому у провину. Таким чином, слід визначити коли мала місце ця подія у часі і у якому місці. Саме ця подія, як стверджує відповідач у своєму відзиві, стала причиною застосування поліцейськими до водія превентивного заходу. Отже, цей поліцейський захід у часі мав відбутися пізніше, оскільки є наслідком події.

З відеозапису (додаток 8 до відзиву IMG-1.mp4) видно, як працівники поліції на службовому автомобілі рухаючись за керованим ОСОБА_1 транспортним засобом, здійснюють його зупинення. Ця подія мала місце 24.07.2025 в період часу 16-22-30 до 16-22-49 .

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що вимозі працівників поліції водію автомобіля "FIAT DUCATO" номерний знак НОМЕР_1 здійснити зупинення, передувало виявлення ними порушення водієм правил дорожнього руху, що полягало у неподанні сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Водночас жодного доказу про те, що ОСОБА_1 раніше, тобто до 16-22-30 год. здійснював маневр зупинки у розумінні термінів, визначених п.1.10 ПДР, який би у часі передував вимозі працівників поліції у порядку ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" зупинити керований ним транспортний засіб, відповідачем не надано. Надано виключно докази виконання водієм ОСОБА_1 вимоги поліцейського зупинитися одразу ж після застосування вищевказаного превентивного заходу.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності зупинення керованого ОСОБА_1 автомобіля, а так само не доведено наявності законних підстав вимагати у ОСОБА_1 пред`явлення документів - посвідчення водія.

З чих же підстав, враховуючи, що відповідачем не доведено, що вимога працівника поліції до ОСОБА_1 щодо пред`явлення посвідчення водія була правомірною, то суд приходить до висновку, що в даному випадку, дії ОСОБА_1 не утворюватимуть складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у ході судового розгляду, всупереч положень ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем не доведено правомірності винесеної відносно ОСОБА_1 постанови серії ЕНА № 5305043 від 24.07.2025 року, а також наявності у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122,ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим, така постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5305043, винесену відносно ОСОБА_1 поліцейським 1-го взводу 3-го батальйону УПП в Рівненській області Ніколайчук Тетяною Василівною у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а учасниками розгляду справи, які були відсутні на проголошенні судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Повне судове рішення проголошено і складено 16 вересня 2025 року.

Суддя