Справа № 580/6545/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року справа № 580/6545/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2), ОСОБА_3 (далі - позивач-3) та ОСОБА_4 (далі - позивач-4) з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просять:

- визнати протиправним та скасування пункту 22 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 року № 61/975, про призначення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, старшого лейтенанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2 271 000,00 грн;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, старшого лейтенанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі, є близькими родичами померлого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 . Відповідно до витягу з протоколу засідання 6866 Центральної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ визначено, що захворювання ОСОБА_5 (Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність) є захворюванням, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міноборони від 28.02.2025 за № 61/975, відповідно до якого батьку, дружині, сину та дочці померлого ОСОБА_5 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), у розмірі 2271000 грн у рівних частках кожному, відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975. Позивачі вважають, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, так, пов`язана із захистом батьківщини, відтак обставини настання смерті ОСОБА_5 підпадають під дію положень Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а тому позивачам мають призначити виплати, як членам його сім`ї одноразової грошової допомоги в сумі 15000000 грн.

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

30.06.2025 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№33401/25), у якому представник відповідача вказує, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до висновку експерта №90 від 06.04.2024 Краматорського відділення СМЕ Донецького обласного бюро причиною смерті останнього є хронічна ішемічна хвороба серця в формі атеросклеротичного коронарокардіосклероза з розвитком гострої серцевої недостатності, будь яких тілесних ушкоджень при дослідженні трупа не виявлено. Згідно протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 19.09.2024 №6866, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 є захворювання (Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність) є захворюванням, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Те, що причиною смерті ОСОБА_5 стало захворювання також підтверджується матеріалами спеціального розслідування ВЧ НОМЕР_1 та лікарським свідоцтвом про смерть №101 від 08.04.2024 року, відповідно до якого причиною смерті є (Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність). Отже, ОСОБА_5 не загинув, а помер. Причиною смерті є захворювання, а не контузія, травма, каліцтво. Позивачі подали заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_5 . Призначення одноразової грошової допомоги передбаченої в Постанові №168 застосовується виключно у разі загибелі військовослужбовців, яка сталася в період з 24.02.2022 до закінчення дії воєнного стану, або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва). У всіх інших випадках загибелі (смерті) військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, крім визначених у пункті 2 Постанови №168, або встановлення їм інвалідності (ступеня втрати працездатності), оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, наказу Міністерства оборони України від 14.04.2014 №530. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), потриманим в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги, визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Звертає увагу, що позивачі використали своє право на виплату та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_5 відповідно до Постанови №975. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

11.07.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи (вх.№35640/25), у якому представник третьої особи вказує, що визначальним для застосування постанови №975 чи Постанови №168 є «загибель» чи «смерть» військовослужбовця. Призначення одноразової грошової допомоги передбаченої в Постанові №168 застосовується виключно у разі загибелі військовослужбовців. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до висновку експерта №90 від 06.04.2024 Краматорського відділення СМЕ Донецького обласного бюро причиною смерті останнього є хронічна ішемічна хвороба серця в формі атеросклеротичного коронарокардіосклероза з розвитком гострої серцевої недостатності, будь яких тілесних ушкоджень при дослідженні трупа не виявлено. Згідно протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 19.09.2024 №6866, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 є захворювання (Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність) є захворюванням, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Те, що причиною смерті ОСОБА_5 стало захворювання також підтверджується матеріалами спеціального розслідування ВЧ НОМЕР_1 та лікарським свідоцтвом про смерть №101 від 08.04.2024 року, відповідно до якого причиною смерті є (Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність). Отже, ОСОБА_5 не загинув, а помер. Просять в позові відмовити.

18.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№36681/25), у якому представник позивачів вказує, що смерть ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проходження військової служби, в умовах загальної мобілізації, що відповідає обставинам, зазначеним у Постанові №168. Починаючи з 24.02.2022 особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця виплачується така допомога у розмірі, визначеному п. 2 Постанови №16, а не у розмірах, визначених пп «А» п. 1 ст. 16-2 Закону №2011-ХІІ та п. 5 Постанови №975. Отже, до 23.02.2022 включно діяли положення, які диференціювали розмір одноразової грошової допомоги в залежності від випадку смерті (загибелі) військовослужбовця, у відповідних розмірах.Проте, після введення правового режиму воєнного стану законодавець, визначив єдиний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час дії воєнного стану 15000000.00 грн. Відповідно до наявних документів вбачається, що захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини. Представник вказує, що спеціальний підзаконний акт, а саме Постанова №168 не виключає таких обставин, якщо смерть настала внаслідок фізичних чи психоемоційних навантажень, обумовлених бойовими умовами, що мають характер еквівалентний бойовій травмі. Просить позов задоволити.

28.07.2025 надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№38119/25), у якому представник відповідача вказує, що представник позивачів хоче досягнути своєї мети шляхом застосування до спірних правовідносин законодавства, яке не було чинним на день смерті військовослужбовця. При цьому, розмір допомоги згідно з Постановою №168, передбачений лише на період дії правового режиму воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб. Інших підстав для виплати одноразової грошової допомоги Постановою №168 не передбачено.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI Перехідні положення Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

З`ясувавши доводи сторін, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Із наявних матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_5 був призваний та направлений для проходження військової служби під час загальної мобілізації до Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного м. Львів, що підтверджується витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №170 від 05.06.2022.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.04.2024 виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З лікарського свідоцтва про смерть №101 від 08.04.2024 вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті атеросклеротична хвороба серця, гостра серцева недостатність.

Відповідно до висновку експерта № 90 від 06.04.2024 смерть ОСОБА_5 настала внаслідок захворювання: хронічної ішемічної хвороби серця в формі атеросклеротичного коронарокардіосклероза з розвитком гострої серцевої недостатності, що підтверджується виявленням при дослідженні його трупу. Будь яких тілесних ушкоджень при дослідженні його трупа не виявлено. Етиловий спирт не виявлений.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2024 № 1191 призначено службове розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_5 , за результатами проведення якого складено відповідний наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 № 1236, згідно якого смерть військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 вважається такою, що сталася під час проходження військової служби та пов`язана з виконанням службових обов`язків із захистом Батьківщини, не пов`язана з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 6866 від 19.09.2024 року Центральної військово-лікарської комісії Збройниз Сил України захворювання старшого лейтенанта ОСОБА_5 , «Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть серія, лікарським свідоцтвом про смерть від, ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Згідно з пунктом 6 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 28.02.2025 № 61/975, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги батьку, дружині, сину та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого лейтенанта ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 15.04.2024 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн 00 коп. у рівних частках кожному.

Не погоджуючись з таким рішенням позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статі 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі-Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з та діє на момент розгляду цієї справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі-Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Звідси слідує, що подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII. За приписами вказаної норми у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16-1 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Підпунктом «а» пункту 1 татті 16-2 Закону № 2011-XII (в редакції, яка діяла на момент смерті ОСОБА_5 ) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Аналіз наведених норм свідчить про те, що вказана одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу засідання 6866 Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, від 19.08.2024 захворювання старшого лейтенанта ОСОБА_5 (Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність), яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Пунктом 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-XII).

На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За пунктом 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві

Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Як встановлено судом, батько, дружина, син та донька загиблого звернулися до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги.

За результатом розгляду наданих заяв з доданими до них документами комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 № 61/975 дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2023 № 975: батьку, дружині, доньці та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 15.04.2024 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 грн у рівних частках кожному.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції, чинній станом на час звернення позивача із заявою про виплату допомоги), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Також пунктом 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Отже, Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. При цьому виплата збільшеного до 15 000 000 грн розміру одноразової допомоги згідно пункту 2 Постанови №168, передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Суд підсумовує, що питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:

у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);

у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ);

у розмірі 15 000 000 грн. на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абз. 1 п. 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац шостий пункту 2 Постанови №168).

Відтак, чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких є свої законодавчо визначені умови для виплати.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, оскільки розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб. Такий розмір допомоги передбачений лише на період дії воєнного стану та покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання ОСОБА_5 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть.

Так, Центральною військово-лікарською комісією встановлено, що причиною смерті ОСОБА_5 стало не поранення, а захворювання «Атеросклеротична хвороба серця. Гостра серцева недостатність».

Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок (у постановах від 29.03.2024 (справа № 440/3321/23) від 21.08.2024 (справа № 160/20229/22), від 18.11.2024 (справа №240/1743/24), відповідно до якого питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов).

У межах розгляду цієї справи суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу особи та встановлювати причинний зв`язок захворювання, яким спричинена смерть, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Доводи представника позивачів про те, що оскільки загибель (смерть) ОСОБА_5 відбулася у період воєнного часу та настала у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, позивачі мають право на одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою №168, є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються із наведеними вище висновками суду щодо відсутності правових підстав у позивачів для отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Посилання представника позивачів на те, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. грн. суд оцінює критично, в зв`язку з тим, що абзац 2 п.2 постанови КМУ від 28.08.2022 №168 застосовується з 04.05.2024, що визначено законодавцем, тобто після смерті ОСОБА_5 , яка сталася 06.04.2024.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ