Справа № 500/3216/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3216/25

17 вересня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ВТК" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ВТК" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2024/000034/2 від 29.11.2024;

- визнати протиправними та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403030/2024/000489 від 29.11.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приймаючи оскаржувані рішення орган митниці порушив вимоги статей 53, 54, 55, 57, 58, 64 Митного кодексу України (далі МК України). Декларант покликається на те, що при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом контролюючому органу надавались документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які ідентифікували товар та містили відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Окрім цього, митниця на підтвердження числового значення митної вартості товару прийняла рішення про витребування у декларанта документів, які передбачені частинами другою-четвертою статті 53 МК України. На думку позивача, приписи вказаних норм матеріального закону, хоча й відносять до виключних повноважень відповідача право на витребування в декларанта документів для підтвердження числового знання митної вартості товару, однак чітко регламентують правові підстави реалізації таких повноважень та зобов`язують митний орган витребувати виключно ті документи, які відповідають правовій підставі, що обумовила таку необхідність.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Наголосив на тому, що декларант не зміг підтвердити заявлену митну вартість товару в порядку, що передбачений МК України, а відтак і обраний метод її визначення. Тож митний орган, з урахуванням приписів статей 53, 54, 55, 57, 63 МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товару, які стали предметом судового оскарження.

Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 18.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 02.07.2025 у задоволенні клопотання представника Тернопільської митниці про розгляд справи №500/3216/25 в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ВТК» та фірма LTM Sp.z о.о. 18.03.2024 уклали зовнішньоекономічний договір № 18/03/24 (далі Договір №18/03/24).

Із аналізу умов договору вбачається наступне:

- продавець поставляє на умовах FCA (Польща) (місце завантаження вказується в кожному інвойсі) (Інкотермс-2020), або DАP (Інкотермс-2020) станки для виробництва свічок парафінованих, прядіння та виробництва гнотів, далі обладнання, комплектуючі для виробництва свічок та сировину для виробництва свічок, далі комплектуючі, а також товарів побутової хімії, санітарно-гігієнічних, косметичних засобів та товарів господарського призначення, та інших товарів, зазначених в інвойсах до даного договору, надалі товарів (пункт 1.1);

- загальна сума договору складає 2 000 000 (два мільйони) злотих (пункт 2.3), ціна обладнання та/або комплектуючих чи товарів буде обумовлена у інвойсах на кожну поставку (пункт 2.1), а кількість обладнання та/або комплектуючих чи товарів буде вказана у інвойсах та специфікаціях до кожної поставки (пункт 2.2);

- оплата здійснюється, як передоплата на основі рахунку-проформи, або як післяплата на основі фактури не пізніше 90 днів після поставки обладнання, комплектуючих або товарів на рахунок продавця згідно даного Договору (пункт 3.1);

- обладнання, комплектуючі або товар вважаються переданими продавцем та прийнятим покупцем за кількістю відповідно до кількості місць та ваги, зазначених у транспортних документах (пункт 4.1);

- поставка товару на митну територію України здійснюється не пізніше 180 днів після передоплати (пункт 5.1).

На виконання зовнішньоекономічного контракту №18/03/24 від 18.03.2024, укладеного між компанією «L.T.M. Sp.z.o.o.» (Польща) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД ВТК» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) №T0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024, Позивачем на митну територію України ввезено товар.

28 листопада 2024 року уповноваженою особою Позивача, агентом з митного оформлення Цигилик Г.А., подано до митного оформлення митну декларацію (надалі МД) типу ІМ40ДЕ №24UA98U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товар: «Вироби зі скла в асортименті: - Ємність для свічки P-33 -10920 шт. - Ємність для свічки P-39 - 3350 шт. - Ємність для свічки P-46 - 2340 шт. - Ємність для свічки P-58 - 6435 шт. - Ємність для свічки P-69 - 3276 шт. - Ємність для свічки P-73 - 1584 шт. -Ємність для свічки P-78 - 1920 шт. - Ємність для свічки P-80 -1608 шт.

Скляні ємності без кришок, без підставок, виготовлені з безбарвного скла, використовуються для поміщення в них парафінових вкладів, застосовуються при здійсненні ритуальних послуг. Торгівельна марка: немає даних Виробник: HS GLOSS Sp.z.o.o.».

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою Позивача до митного оформлення були подані наступні документи: - пакувальний лист (Packing list) №T0005/11/2024/C/WZ від 26.11.2024; - рахунок-проформа (Proforma invoice) - Проформа від виробника FPF/88/2024 від 28.10.2024; - рахунок-проформа (Proforma invoice) №Т0002/10/2024 від 28.10.2024; - рахунок-фактура (інвойс) № T0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024; - автотранспортна накладна (Road consignment note) №б/н від 26.11.2024; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AT 0091462 від 27.11.2024; - банківський платіжний документ, що стосується товару №24 від 29.10.2024; - банківський платіжний документ, що стосується товару - Оплата експортера виробнику 0035709 від 04.11.2024; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №78 від 28.11.2024; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару №78 від 28.11.2024; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару №Б/н від 01.10.2024; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару - Прайс від виробника Б/н від 01.09.2024; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №18/03/24 від 18.03.2024; - договір про надання послуг митного брокера №б/н від 15.09.2022; - договір (контракт) про перевезення №6 від 26.11.2024; - інші некласифіковані документи Фото товару від 28.11.2024; - копія митної декларації країни відправлення №24PL301010000FZDA8 від 27.11.2024.

Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (надалі Порядок № 631), передбачено, що однією з митних формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення МД, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (надалі АСМО «Інспектор») згенеровано форми митного контролю:

« 000 Інформаційне повідомлення»;

« 105-2 Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв»;

« 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Також, АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур:

«За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень

Слід переглянути орієнтування, перевірити, чи воно (вони) дійсно стосуються зазначеного суб`єкта/об`єкта. У разі, якщо так, то необхідно: 1) Невідкладно, до завершення митного оформлення, повідомити контактну особу, зазначену в орієнтуванні; 2) Виконати вказівки, якщо такі зазначені в орієнтуванні; Якщо орієнтування не стосуєтья зазначеного суб`єкта/об`єкта, то слід у графі Примітки про виконання митних процедур внести запис Орієнтування не стосується осіб/ТЗ, зазначених у ВМД.

По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1)Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ».

Під час здійснення митного контролю за МД №24UA98U2 від 28.11.2024 митницею опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено: 1. Митний орган має підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на ціну оцінюваних товарів. Товар ввозиться за непрямими контрактом від 18.03.24 №18/03/24. Даний контракт укладений між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності «продавцем» польською фірмою L.T.M. Sp.z.o.o. ul. Sadova,14, 21-500 Biala Podlaska, Polska, директором якої є Іваницький Андрій Іванович та покупцем даного товару українським ТзОВ «ТД ВТК» 46023, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Академіка Сахарова, буд.3 код ЄДРПОУ 3904589, згідно облікової картки No 403/2014/0000068 особою, уповноваженою на роботу з митницею та керівником даного товариства являється Іваніцький Андрій Іванович. Тобто сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ декларантом не надано документів, які б доводили, що даний взаємозв`язок не вплинув на митну вартість товару: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/ або подібних (аналогічних) товарів на території України; розрахунок ціни (калькуляцію);

2. одним із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, належать, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено). У зв`язку з відсутністю в поданому банківському платіжному документі реквізитів для ідентифікації до конкретної партії товарів, даний документ не підтверджує факт оплати;

3. наданий декларантом до митного оформлення прайс-лист від 01.09.2024 № б/н не може бути взятий до уваги як джерело інформації щодо продажу товарів, оскільки ціни на продукцію стосуються лише даної поставки товарів, також в даному прайс-листі вказані умови поставки DAP Тернопіль, що не відповідає товаросупровідним документам а саме рахунок інвойс №T0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024 вказані умови поставки FCA Poniec що заявлені в митній декларації;

4. в зовнішньоекономічному договорі купівлі продажі № 18/03/24 від 18.03.2024 в пункті 2. ціна і загальна сума договору, підпункті 2.2 відповідно до якого кількість товарів вказується в інвойсах та специфікаціях до кожної поставки, яка відсутня в списку поданих документів. Декларантом було надано додаткові документи: рахунок від виробника № FPF/88/2024 від 28.10.2024 та оплата експортера виробнику №0035709 від 04.11.2024, яка здійснена на суму 49618,52 PLN що перевищує вартість заявленої в митній декларації.

Таким чином, наведені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган має право у випадках, встановлених Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

В зв`язку із цим, митницею направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:

«Початок консультації з митним органом: Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи».

Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково надано: - банківський платіжний документ, що стосується товару - Оплата експортера виробнику 0035709 від 04.11.2024.

Листом уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість, інших подавати не буде.

Положеннями статті 55 МК України визначено, що митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000034/2 від 29.11.2024, у гр. 33 якого зазначено:

«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України.

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Системою управління ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодом МФ 105-2, 106-2.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Декларантом надіслано повідомлення та повідомлено митний орган про те, що інші додаткові документи надаватися не будуть. За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин.

Митний орган має підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на ціну оцінюваних товарів. Товар ввозиться за непрямими контрактом від 18.03.24 №18/03/24. Даний контракт укладений між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності «продавцем» польською фірмою L.T.M. Sp.z.o.o. ul. Sadova,14, 21-500 Biala Podlaska, Polska, директором якої є Іваницький Андрій Іванович та покупцем даного товару українським ТзОВ «ТД ВТК» 46023, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Академіка Сахарова, буд.3 код ЄДРПОУ 3904589, згідно облікової картки No 403/2014/0000068 особою, уповноваженою на роботу з митницею та керівником даного товариства являється Іваніцький Андрій Іванович. Тобто сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ декларантом не надано документів, які б доводили, що даний взаємозв`язок не вплинув на митну вартість товару: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/ або подібних (аналогічних) товарів на території України; розрахунок ціни (калькуляцію). Здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Одним із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, належать, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено).

У зв`язку з відсутністю в банківських платіжних документів реквізитів для ідентифікації до конкретної партії товарів, наданий декларантом до митного оформлення прайс-лист від 01.09.2024 № б/н не може бути взятий до уваги як джерело інформації щодо продажу товарів, оскільки ціни на продукцію стосуються лише даної поставки товарів, також в даному прайс-листі вказані умови поставки DAP Тернопіль що не відповідає товаросупровідним документам а саме рахунок інвойс № T0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024 вказані умови поставки FCA Poniec що заявлені в митній декларації.

Також в зовнішньоекономічному договорі купівлі продажі № 18/03/24 від 18.03.2024 в пункті 2. ціна і загальна сума договору, підпункті 2.2 відповідно до якого кількість товарів вказується в інвойсах та специфікаціях до кожної поставки яка відсутня в списку поданих документів. Декларантом було надано додаткові документи: рахунок від виробника № FPF/88/2024 від 28.10.2024 та оплата експортера виробнику №0035709 від 04.11.2024, яка здійснена на суму 49618,52 PLN що перевищує вартість заявленої в митній декларації. Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено даним отримувачем від даного відправника за ЕМД від 21.11.2024 UA209190/2024/011527 на рівні 3,6588 PLN/шт. що становить 2,8112 USD/гк по курсу НБУ на день прийняття декларації. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000489.

Нормами ч. 6 ст. 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Враховуючи наявність підстав, передбачених частиною шостою статті 54 МК України, Тернопільською митницею було відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та відповідно до положень статті 55 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000034/2 від 29.11.2024.

Відповідно до розділу VІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, в зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості №UA403030/2024/000034/2 від 29.11.2024 та надано картку відмови №UA403030/2024/000489 у митному оформленні митної декларації № 24UA98U2 від 28.11.2024.

У картці відмови №UA403030/2024/000489 роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: «Подати нову митну декларацію на підставі Рішення про коригування митної вартості №UA403030/2024/000034/2 від 29.11.2024 та з врахуванням правок, що зазначені у причині відмови та строків, передбачених ст. 263 МК України 4495-VI від 13.03.2012.».

Нормами частини 7 статті 55 МК України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

29.11.2024 уповноваженою особою Позивача подано до митного оформлення МД № 24UA57U2, за якою товар випущено у вільний обіг під гарантійне зобов`язання шляхом сплати до Державного бюджету обов`язкових платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідно до рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000034/2 від 29.11.2024.

Отже, враховуючи те, що вищезазначений товар випущений у вільний обіг за МД №24UA57U2 від 29.11.2024 позовна вимога в частині визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000489, якою відмовлено в митному оформленні МД №24UA98U2 від 28.11.2024, на даний час вже є неактуальною.

Не погоджуючись із даними рішенням позивач звернувся із даним позовом до окружного адміністративного суду.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Підтверджуючими документами про вартість товару є зовнішньоекономічний контракт, про форма, рахунок-фактура (інвойс), пакувальний лист, платіжна інструкції.

Перевіряючи правильність обчислення митної вартості суд з`ясував таке.

Декларантом позивача подані до Тернопільської митниці документи на підтвердження заявленої митної вартості відповідно до переліку, який визначений у частині другій статті 53 МК України, а саме:

- пакувальний лист (Packing list) №T0005/11/2024/C/WZ від 26.11.2024;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) - проформа від виробника FPF/88/2024 від 28.10.2024;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) №Т0002/10/2024 від 28.10.2024;

- рахунок-фактура (інвойс) № T0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №б/н від 26.11.2024;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AT 0091462 від 27.11.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №24 від 29.10.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару - оплата експортера виробнику 0035709 від 04.11.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №78 від 28.11.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №78 від 28.11.2024;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 01.10.2024;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару - прайс від виробника Б/н від 01.09.2024

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №18/03/24 від 18.03.2024;

- договір про надання послуг митного брокера №б/н від 15.09.2022;

- договір (контракт) про перевезення №6 від 26.11.2024;

- інші некласифіковані документи фото товару від 28.11.2024;

- копія митної декларації країни відправлення №24PL301010000FZDA8 від 27.11.2024.

Додатково в ході консультацій з митним органом надано банківський платіжний документ, що стосується товару - оплата експортера виробнику 0035709 від 04.11.2024.

У всіх випадках, приймаючи оскаржувані рішення, відповідач виходив з того, що Договір №18/03/24 укладений між пов`язаними особами, оскільки ОСОБА_1 одночасно виступає директором польської фірми L.T.M. Sp.z.o.o. (продавець) та керівником ТОВ «ТД ВТК» (покупець). З огляду на це, відповідач дійшов висновку, що «… існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на ціну оцінюваних товарів».

Суд звертає увагу, що протягом 2018-2019 років Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував усталену судову практику у справах про оскарження рішень органів митниці про коригування митної вартості товару, які прийнятті з підстав визнання покупця і продавця пов`язаними особами.

Той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій статті 58 МК України, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Тобто, з наведених норм слідує, що обов`язок доведення того, що пов`язаність між продавцем та покупцем вплинула на митну вартість задекларованого товару, лежить на органу митниці. У разі якщо митниця, як суб`єкт владних повноважень не справляється з цим обов`язком, то необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій статті 58 МК України, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

У нашому випадку, митницею таких обґрунтувань не надано, а отже в силу частини чотирнадцятої статті 58 МК України слід вважати, що такі взаємовідносини не вплинули на ціну оцінюваних товарів (правовий висновок, викладений в постановах КАС ВС від 09.04.2019 у справі № 825/1575/17, від 19.02.2019 у справі № 825/5566/16, від 19.02.2019 у справі № 825/2312/16, від 12.02.2019 у справі № 826/5562/16, від 24.01.2019 у справі №826/2277/16, від 20.02.2018 у справі № 819/953/16, від 13.03.2018 у справі № 804/5688/16 та інші).

Отже, ознака «пов`язаності осіб» повинна «мати вплив на ціну товару» (п.4 ч.1 ст.58 МК України). Наявність такого впливу обов`язково підлягає доведенню органом митниці (відповідачем). Бо в іншому випадку, коли ознака «пов`язаності осіб» присутня, а «вплив на ціну товару» не доведений (відсутній), то діє презумпція правомірності дій декларанта (позивача).

Своє чергою, коли ознака «пов`язаності осіб» присутня, а вплив не доведений, то підтвердження заявленої митної вартості товару відбувається в загальному порядку.

Оскільки орган митниці тільки припустив (бо жодних доводів з цього приводу не навів), що ознака «пов`язаності осіб» «мала вплив на ціну товару», то в цій частині доводи відповідача не відповідають правильному застосування аналізованих норм Митного кодексу України.

Що стоється документів, які покликані підтвердити числові значення митної вартості товару.

Частина друга стаття 53 МК України називає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару та обраного методу її визначення.

Суд звертає увагу, що згідно із приписами частинами 2 статті 53 МК України до таких документів належать наступні: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Поряд з цим, слід звернути увагу на те, що законодавець називаючи перелік документів у пунктах 4, 8 користується сполучником «якщо», а в пункті 5, послуговується словосполученням «за наявності».

Використання такої лінгвістично-синтаксичної конструкції покликане наголосити на необов`язковості таких документів за певних обставин або ж навпаки обов`язковості. Так, коли відбувся розрахунок за договором, то подання банківських платіжних документів, які стосуються вартості оплачуваного товару, є обов`язковим або, якщо договором охоплювався обов`язок однієї із сторін застрахувати товар, то подання страхових документів, є обов`язковим.

Судом вище деталізовано перелік документів, які подавались декларантом разом із кожною митною декларацією.

Надаючи правову оцінку поданим документам, суд звертає увагу, що п.3.1 Договору №18/03/24, передбачена можливість проведення оплати на умовах «передоплати» на основі рахунку-проформи.

Як вбачається з рахунку-проформи № T0002/10/2024 від 28.10.2024 сторони погодили проведення оплати товару на умовах «передоплати» на основі рахунку-проформи, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.10.2024.

А тому, суд повторно наголошує, що перелік документів, які визначають митну вартість товарів закріплюється виключно в частині другій статті 53 МК України. Тож, документи, які додавались до митної декларації в повній мірі відповідали приписам частини другої статті 53 МК України.

Після того, коли декларант подав митну декларацію разом із вказаними документами, митний орган здійснює їх аналіз на предмет наявності:

(1) розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості;

(2) ознак підробки;

(3) відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

(4) відсутності відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Саме із встановленням таких обставин (однієї або декількох) МК України пов`язує право митного органу скористатись правилом, що передбачене частиною третьої статті 53 МК України витребувати документи, що охоплені приписами цієї частини статті. При цьому, митний орган має право витребувати не всі документи, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, а лише ті, які пов`язані із встановленими обставинами та за конкретизованим переліком. Таку вимогу декларант виконує протягом десяти календарних днів.

Наведене має визначальне значення для митного органу, оскільки пов`язується із правом митного органу прийняти одне із таких рішень:

1) про коригування митної вартості товару (це стосується спірної ситуації) (ст.55 МК України);

2) про відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом вартістю (ч.6 ст.54 МК України).

Якщо декларант не був поінформований про конкретний перелік документів, які повинен надати на вимогу митного органу та про підстави, що обумовлюють їх витребування, то в подальшому митний орган не може зробити висновок про те, що декларантом не подано якийсь із документів для підтвердження або спростування існування обставин, для яких вони вимагалися.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Аналогічні за змістом положення містяться в пункті 2 «Первинні документи» Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704.

В пункті 3 частини 2 статті 53 МК України зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Тобто, в цьому випадку законодавець вживає поняття інвойсу та рахунку-проформи як тотожні. Проте, рахунок-фактура (інвойс) та рахунок-проформа, є різними за своїми змістом та юридичними наслідками документами.

У міжнародному законодавстві існують декілька видів інвойсів. Однак на території нашої держави всі види інвойсів застосовуються не так часто, тому найбільш застосовувані та поширені види інвойсів в Україні є - проформа-інвойс та комерційний інвойс.

Проформа-інвойс це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною.

Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись без проблем. Проформа-інвойс зазвичай складається у випадках, коли товар поставляється безоплатно (гуманітарна допомога, для участі у виставках, акціях, аукціонах тощо). Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни. Наприклад, сторони можуть змінити дані щодо кількості чи моделей, типу того чи іншого товару.

А вже інвойс із остаточними змінами та узгодженими даними формуватиме рахунок-фактуру (комерційний інвойс).

Комерційний інвойс (саме такий інвойс надано позивачем для підтвердження митної вартості товару) це документ, що використовується для митної декларації під час продажу товарів, експортованих через міжнародні кордони.

Цей документ є обов`язковим для проходження митниці. Без нього не розмитнять товар та не допустять на територію держави. Він виписується одночасно із відвантаженням товару та надсилається покупцеві.

Таким чином, на переконання суду, належним чином оформлений комерційний інвойс, є документом, який підтверджує остаточно визначену вартість товару, в розумінні частини 2 статті 53 МК України.

У той же час, орган митниці витребуючи у декларанта документи не переслідував завдань, які покладені на митницю на даній стадії. Головним завданням для органу митниці є перевірка документів, які стосуються виключно ціни товару, а не всіх документів, які знаходяться в розпорядженні декларанта, безвідносно до того, чи мають вони відношення до ціни.

Щодо доводів митного органу про відсутність документів: за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію) суд вважає, що за встановлених обставин позивачем надано достатніх для митного оформлення імпортованого товару документів, аргументи відповідача не дають обґрунтованих підстав ставити під сумнів правильність обчислення митної вартості оцінюваного товару, оскільки неузгодженості, розбіжності або недоліки у документах, про які зазначає відповідач, є необґрунтованими та могли вплинули на правомірність визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту).

Щодо доводів відповідача про те, що системою управління ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодом МФ 105-2,106-2. З приводу чого у митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.

Доречно зауважити, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару (правовий висновок, викладено в постанові КАС ВС від 25.08.2023 у справі № 810/693/17).

Крім того, суд наголошує, що митний орган має витребувати вказані документи лише після встановлення відповідних підстав, що визначені частиною 3 статті 53 МК України та деталізовані судом вище.

Аналогічну позицію суд займає стосовно ненадання виписки з бухгалтерської документації. Додатково, суд наголошує на тому, що митний орган не мав правових підстав перейти до витребування документів, передбачених частиною 4 статті 53 МК України, за відсутності обґрунтованих та документально підтверджених для цього підстав « … вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість… ». А, як указувалось раніше, таких обґрунтувань органом митниці не надано.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, право витребувати документи, які передбачені частиною третьої статті 53 МК України реалізується наступним чином:

1) декларант подав документи, які, передбачені частиною другою статті 53 МК України;

2) митний орган здійснив перевірку поданих документів на предмет установлення обставин, що передбачені частиною третьою статті 53 МК України;

3) митний орган за результатами перевірки поданих документів декларантом документів, що передбачені частиною другою статті 53 МК України встановив:

(а) розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару (обов`язковою ознакою, є те, що такі розбіжності «повинні мати вплив». Тобто, сама по собі наявність певних розбіжностей в документах, які не можуть «мати вплив» на визначення митної вартості товару, не може бути підставою для витребування документів);

(б) документи містять ознаки підробки;

(в) документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

(г) відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

4) митний орган визначив перелік документів, які, у зв`язку із встановленими обставинами, викликають в нього обґрунтований сумнів;

5) митний орган надіслав на адресу декларанта письмову вимогу.

Із наведеного вбачається, що відповідач указаного не врахував:

1) не звернув уваги на перелік документів, які надав декларант;

2) не встановив документів та пов`язаних з ними обставин, що викликають обґрунтований сумнів;

3) не встановив переліку документів, які повинні бути надані декларантом для спростування встановлених обставин (обґрунтованого сумніву).

З огляду на це, окремі неточності, які не мають впливу на визначення числового значення митної вартості товару і дають змогу ідентифікувати вартісні показники зовнішньоекономічної операції, не можуть ставити під сумнів добросовісність декларанта під час визначення митної вартості товару.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Висновки досягнуті судом у даній справі узгоджуються із правозастосовною практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеною в постановах від 04.10.2023 у справі № 820/2660/18, від 20.09.2023 у справі № 821/411/18, від 20.09.2023 у справі № 815/6803/17, від 20.09.2023 у справі № 815/6840/17, від 20.09.2023 у справі № 815/5783/17, від 20.09.2023 у справі № 815/6805/17, від 14.09.2023 у справі № 817/1799/16, від 13.09.2023 у справі № 818/469/17, від 25.08.2023 у справі № 810/3516/16, від 25.08.2023 у справі № 810/693/17, від 15.08.2023 у справі № 815/2765/17 та інші.

Щодо зауважень митного органу про те, що прайс-лист від 01.09.2024 № б/н не може бути взятий до уваги як джерело інформації щодо продажу товарів, оскільки ціни на продукцію стосуються лише даної поставки товарів, також в даному прайс-листі вказані умови поставки DAP Тернопіль що не відповідає товаросупровідним документам а саме рахунок інвойс № Т0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024 вказані умови поставки FCA Ропіес що заявлені в митній декларації. Також в зовнішньоекономічному договорі купівлі продажі № 18/03/24 від 18.03.2024 в пункті 2. ціна і загальна сума договору, підпункті 2.2 відповідно до якого кількість товарів вказується в інвойсах та специфікаціях до кожної поставки яка відсутня в списку поданих документів. Декларантом було надано додаткові документи: рахунок від виробника № FPF/88/2024 від 28.10.2024 та оплата експортера виробнику №0035709 від 04.11.2024, яка здійснена на суму 49618,52 PLN що перевищує вартість заявленої в митній декларації. Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Оцінюючи прайс-лист HS GLOSS Sp. z o.o. слід звернути увагу на те, що прайс-лист містить стандарту пропозицію на декоративні ліхтарі (лампадки) станом на 01.09.2024 при купівлі від не менше 33-ох палет, встановлені на невизначений час, у ньому також відсутні будь-які посилання на дати поставки та/або на будь-які комерційні інвойси, а тому його слід розцінювати, як документ, що містить довідкову інформація щодо вартості товарів, що є ідентичними оцінюваним товарам, у країні-експортері (Польщі)

Також, прайс-лист від 01.09.2024 містить ціни на весь асортимент скляних виробів виробництва HS GLOSS Sp. z о.о.

Крім того, слід врахувати те, що до митного оформлення агентом з митного оформлення також було надано прайс-лист LTM Sp. z о.о від 01.10.2024 на продукцію виробництва HS GLOSS Sp. z o.o.

Оцінюючи прайс-лист LTM Sp. z o.o. від 01.10.2024 слід звернути увагу на те, що ціни у прайс-листі від 01.10.2024 встановлені на невизначений час, в даному прайс-листі відсутні будь-які посилання на дати поставки та він містить ціни на весь асортимент скляних виробів виробництва HS GLOSS Sp. z o.o., які реалізує фірма LTM Sp. z o.o.

Відносно посилання відповідача на те, що в зовнішньоекономічному договорі купівлі продажу № 18/03/24 від 18.03.2024 підпункт 2.2 Договору містить посилання на специфікації, які відсутні в списку поданих до оформлення документів, слід відзначити наступне.

Згідно з пунктом 2.1 Договору ціна обладнання або (та) комплектуючих чи товарів обумовлюється в інвойсах на кожну поставку.

Згідно ж з пунктом 2.2 Договору в специфікаціях вказується кількість обладнання або (та) комплектуючих чи товарів до кожної поставки.

Отже, специфікація до поставки не є документом, який містить інформацію про вартість товару, крім того, надання специфікації до поставки, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, не вимагається при поданні митної декларації.

Щодо посилання митного органу на умови поставки DAP Тернопіль в прайс-листі слід зазначити, що у відповідності до експортної фактуру № Т0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024 та пакувального листа № Т0005/11/2024/C/WZ від 26.11.2024, поставка товару здійснювалась на умовах поставки FCA PONIEC, POLSKA. Умови поставки FCA передбачають, що поставка вважається такою, що відбулася в момент, коли продавець у встановленому місці передав товар, що пройшов митне очищення для експорту, також умови поставки передбачають, що доставка товару здійснюється за рахунок покупця, тобто вартість доставки не входить у ціну товару.

З огляду на умови поставки FCA PONIEC, POLSKA, ТОВ «ТД ВТК» до вартості товару 41 549,21 PLN, що становить 422 036,10 грн. за офіційним курсом встановленим НБУ на день подання митної декларації, додано вартість транспортування товарів з м. Понец (Польща) до пункту пропуску на митному кордоні Рава-Руська у розмірі 50 000,00 грн., згідно з рахунком на оплату транспортно-експедиційних послуг від 28.11.2024 № 78 та довідкою про транспортні витрати від 28.11.2024 № 78.

Отже, вказівка на умови поставки DAP Тернопіль в прайс-листі не впливає на митну вартість імпортованого товару.

Щодо посилання митного органу на те, що платіжна інструкція від 29.10.2024 № 24 не містить реквізитів для ідентифікації до конкретної партії товарів, тобто не містить посилання на інвойс, слід відмітити, що основними документами, в яких зазначається вартість товару є: експортна фактура № Т0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024, оскільки саме цей документ в розумінні частини другої статті 53 МК України, підтверджують узгоджену сторонами ціну конкретної поставки в межах зовнішньо-економічного договору.

Поряд з цим, платіжна інструкція від 29.10.2024 № 24 містить посилання на зовнішньо-економічний договір від 18.03.2024 № 18/03/2024, найменування та реквізити платника, найменування та реквізити отримувача коштів, а також суму та валюту платежу, яка співпадає з вартістю товару вказаною у експортній фактурі № Т0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024.

Отже, заявлена декларантом вартість товару за ціною договору підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 815/329/17 зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 420/18880/21.

У постанові від 11 червня 2019 року у справі № 813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Щодо висновків митного органу про недостовірність відомостей про митну вартість товарів, з огляду на те, що рахунок від виробника № FPF/88/2024 від 28.10.2024 та оплата експортера виробнику №0035709 від 04.11.2024 здійснена на суму 49 618,52 PLN, що перевищує розмір заявленої митної вартості в митній декларації.

Так, для підтвердження вартості імпортованого товару, до митного оформлення позивачем додано фактуру-проформу від 28.10.2024 № FPF/88/2024, згідно з якою експортер товару - LTM Sp. z о.о., закупив його у виробника товару - HS GLOSS Sp. z о.о., та який в подальшому був імпортований на митну територію України, а також надав виписку по рахунку LTM Sp. z о.о. від 04.11.2024 про його оплату на рахунок HS GLOSS Sp. z о.о.

Вартість товару в рахунку від 28.10.2024 № FPF/88/2024 вказана як з врахуванням ПДВ у сумі 49 618,52 PLN, так і без врахування ПДВ у сумі 40 340,26 PLN. З огляду на те, що купівля-продаж (постачання) товару між HS GLOSS Sp. z о.о. та LTM Sp. z о.о. відбулась в Польщі, тобто в межах Європейського Союзу, то оплата вартості товару була здійснена саме з рахуванням ПДВ у сумі 49 618,52 PLN, на що вказує виписка по рахунку LTM Sp. z о.о. від 04.11.2024.

Поряд цим, купівля-продаж (постачання) товару між LTM Sp. z о.о. та ТОВ «ТД ВТК» відбулась з території Польщі на територію України, тобто постачання відбулось за межі території Європейського Союзу.

Згідно із законодавством Республіки Польща, зокрема, статті 41 частини 6 Закону про податки на товари та послуги від 11 березня 2004 року: «Ставка податку 0% застосовується до експорту товарів, зазначених у пунктах 4 і 5, за умови, що платник податку отримав документ, що підтверджує вивезення товарів за межі території Європейського Союзу, до граничного терміну подання податкової декларації за певний розрахунковий період».

Таким чином, у експортній фактурі № T0005/11/2024/C/FVS від 26.11.2024 LTM Sp. z о.о. вартість товару була вказана без врахування ПДВ у сумі 41 549,21 PLN.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо мотивів відповідача про те, щодо ціни на імпортований товар, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів. Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі №810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209190/2024/011527 від 24.11.2024.

Відповідач не пояснив аргументацію обрання саме цієї декларації, а не будь-якої іншої. Митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків, а також причин не проведення коригування на обсяг партії на комерційні рівні, різні умови поставки, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номера та дати однієї митної декларації, яка з неочевидних причин була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки, тощо, не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

За таких обставин вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних у митній декларації відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі необґрунтованим.

Зауваження митного органу по суті носять формальний характер та окремо або у своїй сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів митна вартість товару відповідачем визначена за резервним методом (ст. 64 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України митна вартість, визначена за резервним методом, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» вказує на те, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 Митного кодексу України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

На підставі аналізу вищезазначених норм права, з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України суд дійшов висновку, що у разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, відповідач у рішенні зобов`язаний був зазначити наявну інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом), а також докладно зазначити інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а зазначив, що оскільки з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях та документально не підтверджені, на противагу чому позивачем доведено подання ним всіх необхідних достовірних документів згідно з вимогами Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товарів, містять об`єктивні дані про нього, що піддаються обчисленню, підтверджують усі заявлені складові митної вартості імпортованого товару.

Митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржених рішень.

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА403030/2024/000034/2 від 29.11.2024 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а позов у цій частині належить задовольнити.

Щодо визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У постанові від 23.07.2021 року у справі № 820/3979/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Оскільки оскаржена в судовому порядку картка відмови носить похідний характер від прийнятих рішень про коригування митної вартості, вимогу про визнання її протиправною правомірно визнано судами обґрунтованою».

Відтак, беручи до уваги вказані висновки, адміністративний позов у цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому, судом не беруться до уваги інші посилання відповідача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, оскаржувані рішення та картка відмови відповідача не відповідають критеріям правомірності та обґрунтованості передбаченим п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України. Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 3028,00 грн, перерахований до бюджету згідно з платіжною інструкцією №828 від 26.05.2025.

Отже, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UА403030/2024/000034/2 від 29.11.2024.

Визнати протиправними та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403030/2024/000489 від 29.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ВТК" судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ВТК" (місцезнаходження: вул. Андрія Сахарова, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46017 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46004 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.