Справа № 500/4191/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4191/25

17 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третьої особи Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.06.2025 року №53 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання в Професійно- технічному училищі № 2 міста Тернополя з 01.09.1985 по 13.07.1988 та період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Тернопільське об`єднання «Текстерно» з 18.07.1988 по 02.10.2012, включаючи період відпусток по догляду за дитиною до досягнення кожною з них трирічного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.06.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пільговий стаж не підтверджено в установленому порядку. До пільгового стажу відповідачем не зарахований період навчання в Професійно-технічному училищі № 2 міста Тернополя з 01.09.1985 по 13.07.1988 та період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Тернопільське об`єднання «Текстерно» з 18.07.1988 по 02.10.2012, включаючи період відпусток по догляду за дитиною до досягнення кожною з них трирічного віку.

Ухвалою суду від 16.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 04.08.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначений в Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 (далі Порядок №18-1).

Страховий стаж позивача становить 28 років 04 місяця 27 днів.

Пільговий стаж позивача за наслідками розгляду її заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах органами Пенсійного фонду визначений - 09 років 08 місяців 27 днів. У зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення від 23.06.2025 №53, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058.

Таким чином, органи Пенсійного фонду діяли в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому будь-яких порушень прав позивача на пенсійне забезпечення, зокрема щодо порядку проведення призначення (перерахунку) пенсії та її виплати, органи Пенсійного фонду України у своїх діях не вбачають.

На підставі викладеного представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" пояснення щодо адміністративного позову також не подав.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Справа розглянута з урахування періоду перебування головуючої судді у основній щорічній плановій відпустці.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

16.06.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було розглянуто заяву Позивача, за результатом чого винесено рішення про відмову у призначенні пенсії №53 від 23.06.2025.

Обґрунтовуючи вказане рішення орган Пенсійного фонду відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У вказаному рішенні також зазначено, що необхідний пільговий стаж, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 20 років. Страховий стаж особи становить 28 років 4 місяців 15 днів, пільговий стаж становить 9 років 8 місяців 27 днів.

Не погодившись із протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.06.2025 року №53, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), статтею 8 якого передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (частина третя статті 4 Закон України № 1058-ІV).

Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 6 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Професія "ткач" внесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлений Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у позивача трудового стажу, є його трудова книжка. Разом з тим у трудовій книжці позивача відсутні необхідні записи щодо періодів пільгового стажу роботи.

Судом встановлено, що 29.04.2025 ВАТ «Тернопільське об`єднання «ТЕКСТЕРНО» видало Позивачу довідку № 04/193 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно вказаної довідки слідує, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ «Текстерно». В період з 18.07.1988 по 02.10.2012 виконувала роботи по обслуговуванню ткацьких верстатів в бавовняному виробництві, спеціальний стаж становить 9 років 7 місяців 27 днів.

При обчисленні спеціального стажу Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було зараховано до пільгового стажу роботи 3 роки навчання у професійно-технічному училищі № 2 м. Тернополя та дві декретні відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Так, ОСОБА_2 в період з 01.09.1985 по 13.07.1988 навчалася у Професійно-технічному училищі № 2 м. Тернополя за професією ткаля, що стверджується дипломом серії НОМЕР_1 від 16.07.1988.

Зміна прізвища Позивача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 12.05.1990 відповідно до якого вбачається, що 12.05.1990 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, в результаті чого прізвище позивача змінено на ОСОБА_5 .

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 18.07.1988 Позивач з 18.07.1986 прийнята на роботу до ВАТ «ТЕКСТЕРНО» за посадою ткач 5 розряду в ткацький цех № 1, де пропрацювала остання до 02.10.2012.

За час роботи у ВАТ «Текстерно» у Позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим 28.10.1992 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 21.03.1995.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, відмовляючи позивачу у зарахуванні стажу за період навчання в Професійно- технічному училищі № 2 міста Тернополя з 01.09.1985 по 13.07.1988 та період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Тернопільське об`єднання «Текстерно» з 18.07.1988 по 02.10.2012, включаючи період відпусток по догляду за дитиною до досягнення кожною з них трирічного віку.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач прийняв необґрунтоване рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії, у зв`язку з чим, таке рішення відповідача необхідно скасувати.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується період навчання в середньому професійно-технічному училищі та час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Крім того суд звертає увагу на те, що норми законодавства щодо надання відпустки при народженні позивачкою першої дитини відрізнялись від норм законодавства, які були чинними на час народження нею другої дитини і передбачали різні періоди відпустки. Також у матеріалах справи відсутні накази про надання таких відпусток чи інші документи, які б надавали можливість встановити точний період перебування позивачки у цих відпустках і відповідно зарахувати його до стажу роботи.

Враховуючи наведене суд зазначає, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

При цьому суд звертає увагу на застосуванні при розгляді заяви позивача щодо призначення пенсії принципу екстериторіальності, та вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів:

єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства;

централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій;

мінімізація особистих контактів з громадянами;

відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу;

попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи вищезазначені норми Порядку №22-1, суд зазначає, що:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Повнота захисту полягає в ефективності відновлення прав позивача, а тому для захисту порушеного права, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії у порядку, визначеному Законом. Такий спосіб захисту порушеного права випливає з Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді.

Суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача у цьому випадку буде визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 23.06.2025 року №53 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованого стажу та висновків суду.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, позов належить задовольнити частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від 07.07.2025

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.06.2025 року №53 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання в Професійно- технічному училищі № 2 міста Тернополя з 01.09.1985 по 13.07.1988 та період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Тернопільське об`єднання «Текстерно» з 18.07.1988 по 02.10.2012, включаючи період відпусток по догляду за дитиною до досягнення кожною з них трирічного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням зарахованого стажу та висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Набережна Перемоги, 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094 код ЄДРПОУ/РНОКПП 21910427);

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 );

третя особа:

- Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 18,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 00306650) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.