Справа № 640/18158/20
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа №640/18158/20

адміністративне провадження № К/990/34362/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Гімона М.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі №640/18158/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2025, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.06.2020 №0-2655 на суму 19856,70 грн, №0-2655 на суму 2216,38 грн, №0-2655 на суму 125304,24 грн, №0-2655 на суму 357087,94 грн, №0-2655 на суму 4402,52 грн, №0-2655 на суму 107984,72 грн, якими визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду 14.08.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі №640/18158/20.

Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.

На виконання вимог вказаної ухвали податковим органом надіслано «Клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги», в якому наведено уточнення підстав касаційного оскарження, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту фактичного надходження бюджетних коштів на відповідні рахунки, з яких може бути здійснено оплату, або до встановленої судом дати з урахуванням бюджетного фінансування.

Контролюючим органом зазначено, що Волинським окружним адміністративним судом при винесенні рішення від 22.04.2025 по справі №640/18158/20 та Шостим апеляційним адміністративним судом при винесені постанови від 16.07.2025 не було повно та всебічно досліджено обставини справи. Внаслідок порушення норм матеріального права суд дав невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи. Це спричинило помилковість висновку суду щодо прав і обов`язків сторін у справі та призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Верховний Суд зауважує, що скаржником не вказано відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України, не викладено підстави касаційного оскарження, не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права судами попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано такі підстави касаційного оскарження.

Отже, податковим органом не усунуто недоліки касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження.

В обґрунтування зазначеного клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржником зазначено, що податкові органи як стратегічна основа фінансової та державної стійкості в умовах воєнного стану, зауважено про значення податкових спорів у період дії воєнного стану, наявність об`єктивної неможливості самостійної сплати судового збору, вказано, що відмова у відстроченні суперечить принципам доступу до правосуддя та захисту інтересів держави. На підтвердження відсутності коштів скаржником надано виписку по рахунку КЕКВ 2800 від 17.08.2025.

Верховний Суд зауважує, що відповідно до частини 1 та 2 статті 133 КАС України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору та перелік суб`єктів до яких таке відстрочення застосовується обов`язково обумовлено статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає як необґрунтоване та безпідставне, оскільки наведені заявником підстави стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень та не відносяться до жодної з умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити йому сплату судового збору.

Приймаючи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Скаржником не надано жодних доказів, що ним вживаються заходи, спрямовані на отримання фінансування для сплати судового збору за подання касаційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі №640/18158/20 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді І.А. Васильєва
В.П. Юрченко М.М. Гімон