Справа № 522/17210/25-Е
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/419/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання -Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2025 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що Управлінням патрульної поліції в Черкаській області в особі старшого лейтенанта поліції Кошман Н.С., 25.07.2025 у м. Одесі, вул. Фонтанська Дорога 91, була винесена постанова ЕНА № 5314515 про накладення адміністративного стягнення згідно ч.1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Позивач з постановою не погоджується, вважає її безпідставною, незаконною та такою що підлягає скасуванню. Як зазначається у постанові ЕНА № 5314515, винесеній УПП в Черкаській області, 25.07.2025 о 20:21 м. Одеса, вул. Дорога Фонтанська 91, водій керував ТЗ з візуально наявним переобладнанням газо-вихлопної системи транспортного засобу, чим порушив п. 31.3. ПДР, експлуатація ТЗ у разі їх вигот./переобл. Позивач зазначає, що його дійсно зупинила патрульна поліції під час руху на транспортному засобі. При цьому, ніяк не було встановлено саме перероблення газо-вихлопної системи на транспортному засобі. Позивач повідомив працівників поліції, що придбав такий транспортний засіб та не переробляв вихлопну систему в ньому, більш того під час реєстрації транспортного засобу 08.06.2024 було проведено технічну експертизу у МВС України та надано висновок експертного дослідження, згідно якого ніяких порушень виявлено не було, та даний транспортний засіб було зареєстровано та видано технічний паспорт (під час оформлення транспортного засобу, його технічний стан був такий самий як і під час складання постанови, що можна перевірити витребуванням з МВС України фото транспортного засобу під час проходження експертизи). Позивач надав цей експертний висновок працівнику поліції для ознайомлення, але представник поліції відмовився від ознайомлення, та зазначив, що візуально і так наявний стан переробленої вихлопної системи. Не зрозуміло яким чином працівник поліції дійшов висновку про переобладнану газо-вихлопної системи ТЗ, без використання жодного технічного приладу. Враховуючи зазначене, просить суд скасувати постанову від 25.07.2025 ЕНА № 5314515, як таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства України та закрити провадження у справі.

06.08.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.08.2025 до суду від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання, у якому він просить суд залучити Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, 03048, ) до участі у справі № 522/17210/25-Е в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, яке ухвалою суду від 19.08.2025 задоволено частково. Залучено Департамент патрульної поліції у якості співвідповідача до участі у справі.

22.08.2025 від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства України, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності. Департамент зазначає, що в ході виконання службових обов?язків у складі екіпажу патрульної поліції, виконуючи доручення начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Рубана Р.В. за № BH10055/41/13/11/01-25 від 29.04.2025 «Про вжиття додаткових заходів щодо виявлення водіїв, які використовують транспортні засоби, що мають технічні несправності», 25.07.2025 приблизно о 20 год. 21 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 91, інспектором поліції Кошман Н.С., було виявлено транспортний засіб марки «SUBARU FORESTER», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого на вказаному транспортному засобі була переобладнана система випускання відпрацьованих газів, а саме встановлено кінцевий сегмент вихлопної труби (глушник) типу «прямоток», у якого була відсутня система зниження шуму, тобто глушник, який не відповідає вимогам підприємства - виробника КТЗ, що проявлялось підвищеним рівнем шуму під час їх виходу, в порушення п. 31.3.а) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача, інспектором поліції Кошман Н.С. винесено постанову серії ЕНА № 5314515 від 25.07.2025.

Доказами вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських (пристрій № 230538 та № 474512) та фото з місця події.

Пунктом 31.3.а) ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Такі стандарти, правила та нормативи передбачені національним стандартом України ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.12.2010 за № 630.

У відповідності до вимог п. 6.6.7 ДСТУ 3649:2010, комплектність і стан систем випуску та нейтралізації відпрацьованих газів (за наявності), систем зниження шуму, інших систем та пристроїв, що передбачені конструкцією КТЗ і призначені для підвищення потужності двигуна та зменшення викидів забруднюючих речовин (систем надуву, вентиляції картера, рециркуляції відпрацьованих газів, уловлювання випаровувань палива, подачі вторинного повітря, економайзера примусового холостого ходу тощо), мають відповідати вимогам підприємства-виробника КТЗ.

Згідно реєстраційного документа на транспортний засіб марки «SUBARU FORESTER», н.з. НОМЕР_2 , він виготовлений 2006 року та має робочий об?єм двигуна 2457 куб.см. (2.5 л.).

Офіційний дилер марки «SUBARU» (повні дані: ТОВ «АДІС МОТОР», м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, б. 5, тел: + 38, e-mail: ) на модель FORESTER, 2006 року випуску, з робочим об?ємом двигуна 2.5 л., пропонує встановлювати глушник, який відповідає вимогам підприємства-виробника КТЗ.

Характерною особливістю глушника, передбаченого підприємством-виробником КТ3, є те, що вхідна і вихідна труба має однаковий діаметр. Всередині глушника наявні сітки та флейти зменшення шуму (система зниження шуму).

В той час як на авто позивача був встановлений «прямоточний» глушник, на якому відсутня система зменшення шуму та вхідна і вихідна труба різного діаметру (саме вихідна кінцева труба має збільшений діаметр, що призводить до надмірного шуму).

Судовий експерт ОНДЕКЦ МВС України Вердиш В.О. не відноситься до суб?єктів проведення обов?язкового технічного контролю, які мають на праві власності або користування обладнання, що дає змогу перевірити технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища; ним не проводилось дослідження автомобіля марки «SUBARU FORESTER», н.з. НОМЕР_3 , на спеціальному обладнанні щоб визначити відповідність стану системи випускання відпрацьованих газів національним стандартам; ним не оформлювались результати дослідження на спеціальному бланку, що має назву «Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу» тощо.

Крім того, розпорядженням Начальника Одеської обласної військової адміністрації Максима Марченка від 30.06.2022, заборонено на території міста Одеси та Одеської області рух транспортних засобів, що використовують у своїй конструкції систему випуску відпрацьованих газів без шумопоглинача або систему прямоток та конструктивні особливості системи випуску газів, які продукують надмірний рівень шуму.

Щодо повноважень інспектора поліції Кошман Н.С. у відповідності до Наказу начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Є.О. від 07.04.2025 за № 604 о/с, старшого лейтенанта поліції Кошман Н.С. призначено інспектором відділу «Служби освітньої безпеки» управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. Тобто на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме 25.07.2025, інспектор поліції Кошман Н.С. обіймала посаду в управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та мала повноваження виносити постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідач зазначає, що заявлений позивачем розмір орієнтовних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн без будь-якого обґрунтування такої суми та надання відповідних підтверджуючих документів, не може сприйматись як обґрунтована сума гонорару, є необґрунтованими та непропорційними до предмету спору та складності справи.

Враховуючи зазначене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

26.08.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не є належним доказом вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, адже на відео є лише процес спілкування позивача з працівниками поліції та оформлення постанови. Жодної спроби встановити правопорушення та переобладнання газо-вихлопної системи транспортного засобу на відео немає. Крім того, не зрозуміло яким чином поліцейські встановили візуально переобладнання системи випуску відпрацьованих газів з урахуванням вищенаведених відповідачем норм, а також ще й підвищений рівень шуму вихлопної системи, оскільки після зупинки двигун на транспортному засобі позивача був вимкнений та під час візуального огляду працівниками поліції, двигун також був вимкнений та взагалі ніякого звуку не було. Також, під час візуального огляду, працівники поліції оглядали лише кінцевий вихід вихлопної труби, саме який, на думку позивача, і став причиною зупинки.

Позивач вказує, що на офіційному сайті Головного сервісного центру МВС України зазначено, що «Переобладнання транспортних засобів повинно здійснюватися у відповідності до вимог Закону України «Про дорожній рух». Так, вказаним законом визначено, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам. Переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива проводиться суб`єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання. Проте встановити чи порушує така вихлопна система конструкцію передбачену виробником такого ТЗ не можливо, без підіймання такого ТЗ на відповідному підйомнику та проведення повного огляду. Але, працівники поліції жодним чином не довели, що встановлена на транспортному засобі вихлопна системи впливає на параметри конструкції або встановлене обладнання, не передбачене нормативно-технічною документацією на даний автомобіль. Тому твердження відповідача про переобладнання системи випускання відпрацьованих газів є безпідставним.

Отже, переобладнанням є порушення заводської конструкції, але навіть якщо нібито був замінений діаметр труби, це не є переобладнанням авто, адже конструкція залишилась попередня, а у вихлопній системі нічого не змінилось, окрім вихідного отвору «глушника», таку заміну можна рахувати як ремонт ТЗ, адже він ніяк не впливає на саму вихлопну систему та не змінює заводської конструкції. Для того щоб встановити переобладнання ТЗ недостатньо посилатись на великий діаметр вихлопної труби, адже чине законодавство України та ПДР, не передбачає обмеження щодо діаметру труби.

Законом України «Про дорожній рух», ДСТУ, Технічний регламент № 607 передбачено можливість використання аналогічних запчастин, які мають сертифікат відповідності та забезпечують еквівалентні параметри (шум, екологія, безпека). Жоден нормативний акт не вимагає виключно оригінальної деталі від виробника, якщо існують сертифіковані замінники. Відповідач не надав акту заміру шуму автомобіля з глушником позивача (згідно ДСТУ 4277:2004 або іншого нормативу), не проводив технічної експертизи, а лише описав «характерні особливості» у вигляді загальних фраз. Відсутній будь-який доказ того, що глушник позивача перевищує допустимі норми шуму чи не виконує функцію шумопоглинання. Навіть якщо конструкція «оригінального» глушника передбачала однакові діаметри вхідної та вихідної труби, це не означає, що будь-яке відхилення автоматично робить інший глушник «несправним». Головним критерієм є рівень шуму та відповідність екологічним нормам, а не геометрія внутрішніх елементів. Наявність іншої конфігурації не є ознакою технічної несправності в розумінні п. 31.4.7 ПДР. Також відповідач не надав жодного документа виробника «SUBARU», в якому б було визначено єдину та обов`язкову конфігурацію вихлопної системи саме для моделі Forester 2006 року з двигуном 2.5 л. Навпаки, у виробника існує широка лінійка комплектацій (X, XS, XT, Sport, STI тощо), які відрізняються не лише рівнем обладнання, а й елементами ходової частини та вихлопної системи. Автомобілі однієї моделі та року випуску, але з різними комплектаціями або ринками збуту (Європа, США, Японія), можуть мати різні системи випуску відпрацьованих газів. Для спортивних версій (наприклад, Forester XT, STI) передбачалися посилені або інші конфігурації глушників, які відрізнялися від базових, але при цьому були повністю заводськими та сертифікованими. Таким чином, посилання на «характерну особливість глушника» є некоректним і ґрунтується на загальних припущеннях, а не на офіційній технічній документації.

За таких умов будь-які твердження про «невідповідність» - це лише суб`єктивне припущення, яке не може бути належним і допустимим доказом. В подальшому відповідач стверджує, що «на авто позивача був встановлений прямоточний глушник, на якому відсутня система зменшення шуму та вхідна і вихідна труба різного діаметру». Конструкція глушника прихована у металевому корпусі. Визначити наявність чи відсутність сіток, камер, флейт, перфорованих труб можна лише шляхом розрізу, рентгену або експертного дослідження. Поліцейський, не маючи доступу до внутрішньої будови, не може компетентно визначити, чи є глушник прямоточним. Також, відповідач зазначає, що «обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють виключно суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на праві власності або користування обладнання, що дає змогу перевірити технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища. За результатами такого огляду суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю видається Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу на спеціальному бланку». Вищенаведені відповідачем посилання на ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» спростовують його позицію щодо візуального встановлення переобладнання вихлопної системи, сам Відповідач наводить, що такі переобладнання можна встановити лише за наявності спеціальних приладів. Тому не зрозуміло яким чином патрульні поліцейські встановили таке переобладнання лише візуально без жодного використання технічних приладів.

Стаття 283 КУпАП встановлює перелік обов`язкових реквізитів постанови про накладення адміністративного стягнення. До них відносяться: дані про посадову особу, яка винесла постанову, її посаду, місце роботи та інші відомості. Тобто повинні бути чітко ідентифіковані орган (підрозділ) та уповноважена посадова особа, яка винесла постанову. У самій постанові зазначено, що її винесла інспектор УПП в Черкаській області. У відзиві Відповідач вже стверджує, що на той момент ОСОБА_2 була призначена до УПП в Одеській області і саме там мала повноваження. Тобто, відповідач фактично визнає, що у постанові внесені недостовірні або невірні відомості про орган, від імені якого винесено рішення.

Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Суд заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що Управлінням патрульної поліції в Черкаській області в особі старшого лейтенанта поліції Кошман Н.С., 25.07.2025 у м. Одесі, вул. Фонтанська Дорога, 91 було винесено постанову ЕНА № 5314515 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , згідно якої водій керував ТЗ з візуально наявним переобладнанням газо-вихлопної системи транспортного засобу, чим порушив п. 31.3.а. ПДР, - експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, приписами ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп. «а» п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 630, закріплено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Згідно з п. 7.6.4. ДСТУ 3649:2010 відповідність вимогам 6.6.5 - 6.6.8 перевіряють візуально.

У відповідності до п. 6.6.7 ДСТУ 3649:2010 Комплектність і стан систем випуску та нейтралізації відпрацьованих газів (за наявності), систем зниження шуму, інших систем та пристроїв, що передбачені конструкцією КТЗ і призначені для підвищення потужності двигуна та зменшення викидів забруднюючих речовин (систем наддуву, вентиляції картера, рециркуляції відпрацьованих газів, уловлювання випаровувань палива, подачі вторинного повітря, економайзера примусового холостого ходу тощо), мають відповідати вимогам підприємства-виробника КТЗ та (або) НЕ.

У свою чергу, частиною першою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

Згідно частин першої та четвертої статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відтак, транспортні засоби повинні у разі переобладання газо-вихлопної системи, відображувати зміни у реєстраційних документах.

За правилами частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розпорядженням Начальника Одеської обласної військової адміністрації Максима Марченка від 30.06.2022, заборонено на території міста Одеси та Одеської області рух транспортних засобів, що використовують у своїй конструкції систему випуску відпрацьованих газів без шумопоглинача або систему прямоток та конструктивні особливості системи випуску газів, які продукують надмірний рівень шуму.

У той же час, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п. 1 ст. 247 КУпАП).

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Водночас, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

У відзиві по позовну заяву та у судовому засіданні представник відповідача зазначав, що офіційний дилер марки «SUBARU» (повні дані: ТОВ «АДІС МОТОР», м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, б. 5, тел: + 38, e-mail: ) на модель FORESTER, 2006 року випуску, з робочим об?ємом двигуна 2.5 л., пропонує встановлювати глушник, який відповідає вимогам підприємства-виробника КТЗ та характерною особливістю глушника, передбаченого підприємством-виробником КТ3, є те, що вхідна і вихідна труба має однаковий діаметр; всередині глушника наявні сітки та флейти зменшення шуму (система зниження шуму).

Заперечуючи проти даних тверджень позивач вказував, що відповідач не надав жодного документа виробника «SUBARU», в якому б було визначено єдину та обов`язкову конфігурацію вихлопної системи саме для моделі Forester 2006 року з двигуном 2.5 л. Навпаки, у виробника існує широка лінійка комплектацій (X, XS, XT, Sport, STI тощо), які відрізняються не лише рівнем обладнання, а й елементами ходової частини та вихлопної системи. Автомобілі однієї моделі та року випуску, але з різними комплектаціями або ринками збуту (Європа, США, Японія), можуть мати різні системи випуску відпрацьованих газів. Для спортивних версій (наприклад, Forester XT, STI) передбачалися посилені або інші конфігурації глушників, які відрізнялися від базових, але при цьому були повністю заводськими та сертифікованими.

При цьому, суд звертає увагу на приписи ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якими відзначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено з наявних матеріалів справи, доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є диск, на якому міститься відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції. Крім того, відповідачем до відзиву додано фото автомобіля позивача.

Так, оглянувши відеозапис події, що мали місце 25.07.2025, а також фото автомобіля позивача, суд погоджується з доводами відповідача про те, що останнім зафіксований факт здійснення керування позивачем транспортним засобом марки «SUBARU FORESTER», номерний знак НОМЕР_1 , у якого на вказаному транспортному засобі була переобладнана система випускання відпрацьованих газів, а саме встановлено кінцевий сегмент вихлопної труби (глушник) типу «прямоток», у якого була відсутня система зниження шуму, тобто глушник, який не відповідає вимогам підприємства - виробника КТЗ, що відповідно до п. 7.6.4. ДСТУ 3649:2010 може бути встановлено візуально.

Самі по собі твердження позивача про наявність різних комплектацій ТЗ марки «SUBARU FORESTER», не можуть беззаперечно свідчити про те, що саме підприємством-виробником КТ3 на ТЗ, що належить позивачу було встановлено глушник з вхідною і вихідною трубою різних діаметрів.

З наданої позивачем копії висновку експертного дослідження ОНДЕКЦ МВС України № 16/5142/2580 від 08.06.2024, вбачається, що номер кузова та номер двигуна наданого на дослідження ТЗ «SUBARU FORESTER», номерний знак НОМЕР_1 , не змінювались; бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_4 відповідає бланкам, які знаходяться на офіційному обігу; календарний рік випуску ТЗ 2006.

Відповідність газо-вихлопної системи транспортного засобу позивача вимогам підприємства - виробника КТЗ зазначеним висновком не встановлювалась, тому позивач помилково посилається на нього, як на доказ недоведеності вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу № 604 о/с від 07.04.2025 призначено по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 інспектором відділу «Служба освітньої безпеки», звільнивши з посади інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області.

Отже, певні недоліки в оспорюваній постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме зазначення про її винесення інспектором управління патрульної поліції в Черкаській області ст. лейтенантом поліції Кошман Н.С., в той час як остання проходила службу у м. Одесі та мала повноваження на її винесення, не можуть бути підставою для її скасування з огляду на наявність вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому правові підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-74, 77, 90, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2025.

Суддя І.А. Павлик