Справа № 420/37160/24
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/37160/24

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.

суддів Бойка А.В., Єщенка О.В.,

при секретарі - Альонішко С.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року ТОВ «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» (далі ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» звернулося до суду першої інстанції із позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач, ГУ ДПС в Одеській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення про визнання податкового боргу безнадійним та щодо неприйняття рішення про списання ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» безнадійного податкового боргу в розмірі 2 098 391,00 грн.;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про визнання податкового боргу ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» в розмірі 2 098 391,00 грн безнадійним.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» пояснює, що ГУ ДПС в Одеській області після проведеної перевірки 23.10.2019 прийняло податкове повідомлення рішення №000294509, яким товариству нараховані податкові зобов`язання на суму 2 098 391,00 грн., з яких згідно довідки-розрахунку заборгованості податкового керуючого від 30.01.2024 сума недоїмки по основному платежу складає 1 114 585 грн., сума недоїмки по фінсанкціям 581 927 грн., залишок несплаченої пені 401 879 грн.

Позивач зауважує, що вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене у судовому порядку та за результатами розгляду справи № 420/6441/19 рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 в задоволенні позову суд відмовив. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду скасоване рішення суду першої інстанції та ухвалене нове, яким позов ТОВ «БК«ПРОМБУДСЕРВІС» задоволений та податкове повідомлення-рішення № 000294509 від 23.10.2019 скасоване. Постановою Верховного Суду від 10.02.2022 постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 скасована в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2019 №000294509 та №000292509.

Посилаючись на підпункт 101.2.3 пункту 101.2. статті 101 Податкового кодексу України (далі ПК України) позивач зазначає, що під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом

Отже, на переконання позивача, даний податковий борг, який виник у 2017 році на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.10.2019, після спливу строку позовної давності у 1095 днів для його стягнення, підлягає визнанню безнадійним.

Як зазначає позивач, відповідно до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10.08.2022 №908/38244, списання безнадійного податкового боргу, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС станом на день виникнення безнадійного податкового боргу, у зв`язку з чим позивач вважає бездіяльність контролюючого органу протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» надало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції не врахував, що згідно з пунктом 112.5 статті 112 ПК України підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу.

На думку апелянта, оскільки постановою апеляційного суду від 27.02.2020 рішення суду першої інстанції скасовано та у справі № 420/6441/19 ухвалено нове рішення, яким скасовані податкові повідомлення-рішення, днем початку перебігу строку давності слід вважати момент вчинення фінансового (податкового) правопорушення.

Апелянт наполягає на тому, що з 27.02.2020 (дата набуття законної сили постанови апеляційного суду) податкові зобов`язання у товариства відсутні.

З урахуванням наведеного, як зазначає апелянт, оскільки із дня вчинення фінансових правопорушень, які мали місце у 2017 році минуло 1095 днів податковий борг підлягає визнанню безнадійним.

ГУ ДПС в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до статей 124-130 КАС України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, дата запису 16.04.2009, .

ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» перебуває на обліку у ГУДПС в Одеській області, юридична адреса: 67661, Одеська обл., с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20-а.

Основний вид економічної діяльності ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС»: Організація будівництва будівель (код за КВЕД 41.10).

На підставі пункту 20.1.4 статті 20, пункту 77.1 статті 77 ПК України посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області у вересні 2019 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2019, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.10.2017 по 30.06.2019.

За результатами проведеної перевірки складений Акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 26.09.2019 № 11/15-32-05-09/25433556, на підставі якого ГУ ДПС в Одеській області було прийняте податкове повідомлення рішення №000294509 від 23.10.2019 (а.с.13, 25).

Вказаним податковим повідомленням рішенням №000294509 від 23.10.2019 ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» нараховані податкові зобов`язання на суму 1 163 853 грн. та штрафні санкції на суму 581 927 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення №000294509 від 23.10.2019 ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» оскаржило в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №420/6441/19 в задоволенні позову ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень №000293509 від 23.10.2019; №000294509 від 23.10.2019; №000292509 від 23.10.2019 - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі № 420/6441/19 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» - задоволено.

Постановою Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 420/6441/19 постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2019 №000294509 та №000292509 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за податковою декларацією за півріччя 2019 року на 11 738 124 грн. У цій частині позовних вимог залишено в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2020, тобто в задоволенні таких вимог відмовлено.

04.04.2023 ГУ ДПС в Одеській області складена та направлена на адресу ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» податкова вимога №0-1532 щодо сплати податкового боргу у розмірі 2 130 911,02 грн. (а.с.25 зв.бік).

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості станом на 30.01.2024, сума податкового боргу платника податків перед бюджетом складає 2 098 391,00 грн, серед яких недоїмка по основному платежу 1 114 585,00 грн., по штрафним санкціям - 581927,00 грн., несплачена пеня 401 879,00 грн.

Відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 30.01.2024 заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла у ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.10.2019 №000294509 на суму 2 098 391,00 грн., що також включає нараховану відповідно до статті 129 ПК України пеню (11.07.2022 - у сумі 401585,23 грн. та 09.10.2023 - 293,77 грн.).

У червні 2024 року контролюючий орган звернувся до адміністративного суду із позовом щодо стягнення з ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» податкового боргу на загальну суму 2 098 391,00 грн.

Позивач вважає заявлений до стягнення податковий борг безнадійним, а бездіяльність відповідача щодо не здійснення дій по списанню податкового боргу, як безнадійного, протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що при визначенні податкового боргу безнадійним і таким, що підлягає списанню за підставою спливу строку давності, контролюючий орган має враховувати періоди зупинення перебігу строку давності.

Суд встановив, що на дату формування спірного податкового боргу перебіг усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України був зупинений.

Відтак, суд першої інстанції, враховуючи періоди зупинення строків давності, з огляду на те, що податковий борг у позивача виник до 24.02.2022, а також відсутність рішення щодо позивача про можливість чи неможливість своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, дійшов висновку, що строк давності, визначений статтею 102 ПК України, щодо податкового боргу товариства, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення №000294509 від 23.10.2019, ще не сплив.

За таких підстав суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, в яких ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» заперечує висновок суду першої інстанції про те, що строк давності щодо податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення №000294509 від 23.10.2019, визначений статтею 102 ПК України ще не сплив, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (далі і вище -ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до приписів підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 36.1 статті 36 ПК України визначає, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З огляду на викладене вище слід виснувати, що невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Водночас, за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.

Правила списання безнадійного податкового боргу врегульовані статтею 101 ПК України, відповідно до пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

У пункті 101.2 вказаної статті наведений перелік ознак, що дозволяють відрізнити податковий борг від безнадійного податкового боргу.

Так, відповідно до підпункту 101.2.3, під терміном «безнадійний» розуміється, окрім іншого, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Згідно пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

28.07.2022 Міністерство фінансів України наказом №220 затвердило Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, яким визначений механізм списання безнадійного податкового боргу (далі - Порядок №220).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 220 списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі штрафні санкції, пеня, нараховані на такий податковий борг.

Підпункт 5 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 220 визначає, що безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу,- станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 ПК України.

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пункт 102.4 статті 102 ПК України передбачає, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

За змістом пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №220 у випадку, передбаченому підпунктом 6 пункту 2 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до територіального органу ДПС з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

За змістом пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 220 структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, аналізом викладених вище норм права слід дійти висновку, що податковий борг, який протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення не був стягнутий податковим органом, визнається безнадійним та підлягає списанню на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу. Звернення платника податків із письмовою заявою про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 220). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

При цьому варто врахувати, що такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 09.07.2019 у справі № 0240/2269/18-а, від 09.03.2021 у справі №300/2353/19 та інших.

Як мовилося вище, у ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» наявний податковий борг за основним зобов`язанням, штрафним санкціям та пені, нарахованих на податок на додану вартість, в сумі 2 098 391 грн., при цьому заборгованість з податку на додану вартість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення №000294509 від 23.10.2019.

Апелянт вважає, що оскільки з моменту виникнення згаданого податкового боргу минуло більше 1095 днів, цей податковий борг став безнадійним, а тому контролюючий орган, відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 ПК України, пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 220 має прийняти рішення про його списання.

Як мовилося вище, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених ПКУ або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Якщо згідно з нормами статті 54 ПК України сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте згідно пункту 54.5 статті 54 ПК України несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому ПК України.

Відповідно до абзацу перший пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до абзацу другий пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 56.15 статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим п. 56.3 ст. 56 ПК України, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що грошові зобов`язання підлягають сплаті протягом десяти днів саме з дня їх узгодження.

Повертаючись до матеріалів справи колегія суддів враховує, що днем узгодження грошового зобов`язання ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» є 10.02.2022, тобто день набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі № 420/6441/19.

До прийняття постанови Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №420/6441/19 сума податкових зобов`язань нарахована на підставі податкового повідомлення-рішення №000294509 від 23.10.2019 вважалась не узгодженою.

Наведене свідчить про те, що строк сплати грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням №000294509 від 23.10.2019 закінчився 20.02.2022 (включно). Відповідно, відлік строку давності (1095 днів) розпочався з 21.02.2022 та мав би закінчитись 20.02.2025.

Водночас варто зауважити на тому, що податковий борг визнається податковими органами безнадійним та списується якщо минув строк давності (1095 днів), включаючи зупинення перебігу такого строку.

З цього приводу слід зазначити про таке.

Так, відповідно до пункту 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ.

17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі Закон № 2120-ІХ), відповідно до якого дія пункту 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX ПК України зупинена на період дії воєнного, надзвичайного стану, а також доповнено пунктом 102.9, згідно з яким на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених ПК України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пізніше, згідно із Законом України від 12.05.2022 № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності 27.05.2022) п. 102.9 ст. 102 ПК України доповнений словами «крім випадків, передбачених Кодексом».

Надалі, Законом України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (далі Закон № 3219-ІХ) від 01.08.2023 виключений пункт 102.9 зі статті 102 ПК України.

Крім того, 07.03.2022 набрав чинності Закон України від 03.03.2022 № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким підрозділ 10 розділу ХХ ПК України був доповнений пунктом 69.

Так, згідно підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

24.11.2022 набрав чинності Закон України від 03.11.2022 № 2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», яким пункт 69.9 викладений в новій редакції, зокрема, з 24.11.2022 відновлено перебіг строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 60, 87 101 ПК України, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 ПК України.

Згідно із Законом № 3219-ІХ п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ діяв тимчасово, до 01 серпня 2023 року.

Законом № 3219-ІХ п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ доповнено новим п.п. 69.40, згідно з яким тимчасово, з 01 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59 60, 87 101 ПКУ заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року, щодо окремих груп платників податків, зазначених у п.п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ. Установлено, що для платників податків, щодо яких контролюючим органом не застосовуються заходи стягнення згідно з п.п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ, зупиняється перебіг строків давності, визначених п. 102.4 ст. 102 ПКУ.

Отже, строк давності зупинявся в такі періоди:

-з 18.03.2020 по 17.03.2022 відповідно до п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для всіх платників податків;

-з 07.03.2022 по 24.11.2022 відповідно до п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для всіх платників податків;

-у періоді з 07.03.2022 по 17.03.2022 одночасно діяли п. 52 прим. 2 і п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для всіх платників податків;

-з 17.03.2022 по 01.08.2023 відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПКУ (з 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 з виключеннями щодо випадків, передбачених ПКУ);

-у періоді з 17.03.2022 по 24.11.2022 одночасно діяли п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ і п. 102.9 ст. 102 ПКУ;

-з 24.11.2022 по 01.08.2023 відповідно до п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені ст.ст. 59 60, 87 101 ПКУ, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 ПКУ;

-у періоді з 27.05.2022 по 01.08.2023 п. 102.9 ст. 102 ПКУ діяв із виключеннями, передбаченими п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ;

-з 01.08.2023 для груп платників з податковим боргом, який виник до 24.02.2022, згідно з п.п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ.

Таким чином, при визначенні податкового боргу безнадійним і таким, що підлягає списанню за підставою спливу строку давності, контролюючий орган має враховувати періоди зупинення перебігу строку давності.

Слід зазначити, що на дату формування спірного податкового боргу перебіг строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, був зупинений.

Таким чином, оскільки податковий борг ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» виник до 24.02.2022, а також враховуючи перелічені вище періоди зупинення строків давності, слід констатувати, що строк давності, визначений статтею 102 ПК України, щодо податкового боргу товариства, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення №000294509 від 23.10.2019, не сплив.

Тож колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки строк давності щодо податкового боргу ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» не сплив, відсутні підстави для визнання його безнадійним у розумінні підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

З урахуванням викладеного, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявленого позову про визнання податкового боргу ТОВ «БК «ПРОМБУДСЕРВІС» безнадійним та зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області прийняти рішення про списання товариству безнадійного податкового боргу в розмірі 2 098 391 грн.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції. Будь-яких інших доводів, з боку апелянта, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить. За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя О. А. Шевчук

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко