Справа № 200/7970/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року справа №200/7970/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/7970/24 (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, Виконавчого комітету Кропивницької міської ради про визнання дій протиправними, скасування протоколу від 23.09.2024 № 10 та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради про визнання дій протиправними, скасування протоколу від 23.09.2024 № 10 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона є учасницею бойових дій та внутрішньо переміщеною особою. Відповідно до витягу з додатка 1 до рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 25.04.2023 № 277 позивачку взято на квартирний облік. Реалізовуючи своє на право на отримання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280 про Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, позивачка звернулась до комісії з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, яка діє при департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради. Проте, рішенням Комісії згідно з протоколом від 23.09.2024 № 10 позивачці відмовлено в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення. В свою чергу, підставою відмови є отримання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій за період участі в операції об`єднаних сил, а не антитерористичної операції.

На переконання позивачки, їй протиправно відмовлено у призначенні компенсації, адже до повноважень комісії не належить встановлення зв`язку між періодами участі в АТО та за який саме період встановлено статус учасника бойових дій. Так, для прикладу, статус учасника бойових дій міг бути встановлений як до початку АТО, так і після. Позивачка зауважує, що фактично комісія з призначення грошової компенсації перевищила свої повноваження та спробувала взяти на себе функції комісії з надання статусу учасника бойових дій.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просив суд: визнати протиправною відмову Комісії з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, яка діє при Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради щодо призначення ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення; скасувати протокол Комісії з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, яка діє при департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради від 23.09.2024 № 10 та зобов`язати Комісію з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, яка діє при Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради призначити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до отримання жилі приміщення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/7970/24 позов задоволено частково, внаслідко чого визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, створеної при Виконавчому комітеті Кропивницької міської ради, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначені грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, оформлене протоколом від 23.09.2024 № 10. Зобов`язано Комісію з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, яка створена при Виконавчому комітеті Кропивницької міської ради, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання їй грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення, з урахуванням висновків суду. В решті заявлених вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12 листопада 2018 року № фактичне місце проживання позивачки: АДРЕСА_2 .

В свою чергу, відповідно до довідки від 02 травня 2022 року № 3504-, фактичне місце проживання позивачки змінилось та наразі ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з довідок Головного управління ДСНС у Донецькій області від 29.07.2021 № 352 та від 11.07.2024 № 769, ОСОБА_1 дійсно в період з 01 вересня 2017 року по 27 квітня 2018 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у Донецькій області.

Довідками Головного управління ДСНС у Донецькій області від 04.07.2022 № 227 та від 02.12.2022 № 314 підтверджено, що позивачка дійсно в період з 04 листопада 2021 року по 06 січня 2022 року брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області.

Згідно з витягом з протоколу № 17 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 12 вересня 2022 року комісія постановила: відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визнати ОСОБА_1 учасницею бойових дій і видати відповідне посвідчення.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва серія НОМЕР_1 від 12 вересня 2022 року є учасницею бойових дій.

Відповідно до витягу з додатка 1 до рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 25.04.2023 № 277 позивачку взято на квартирний облік.

Позивачка звернулась до комісії з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, яка діє при департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради.

Рішенням Комісії згідно з витягом з протоколу засідання комісії від 23.09.2024 № 10 позивачці відмовлено в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення. Зі змісту вказаного витягу вбачається, що підставою відмови є встановлення статусу учасника бойових дій за безпосередню участь в операції Об`єднаних сил за період після 01 червня 2018 року, а саме за період з 04 листопада 2021 року по 06 січня 2022 року.

Позивачка, вважаючи протиправною відмову у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

В першу чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу, що спірний протокол від 23.09.2024 № 10 винесений Комісією з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету. Проте, позивачка помилково вважає, що вказана комісія діє при Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради, адже комісія діє при Виконавчому комітеті Кропивницької міської ради.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до преамбули Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі Закон № 1706-VII), цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною 1 ст. 1 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на вебсайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону № 1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 1-4 ст. 4 Закону № 1706-VII визначено що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну. Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник). Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі Порядок № 509), цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка). Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком 2, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства суд зауважує, що довідка про взяття на облік ВПО видається в день надання заяви особою, яка має намір її отримати. Проте положення Закону № 1706-VII вказують, що особа стає внутрішньо переміщеною через низку обставин, які примусили цю особу залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; довідка про взяття на облік лише підтверджує цей факт.

Відповідно п. 1 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року № 280 (далі Порядок № 280), цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які станом на 1 червня 2024 р. користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних).

Аналізуючи вказаний пункт Порядку № 280 суд зауважує, що умовою виплати компенсації є у тому числі перебування на обліку особи як внутрішньо переміщеної в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року не менш як один рік.

Суд зауважує, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою з 12.11.2018, що свідчить про наявність в неї права на грошову компенсацію в цій частині.

Пунктом 2 вказаного Порядку № 280 визначено, що право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 року і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.

Підстави для відмови внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації перелічені в пункті 13 Порядку № 280. Такими підставами є:

1) невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу або законного представника чи уповноваженого представника, від імені якої подається заява;

2) подання недостовірних відомостей;

3) внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (відсутні документи, передбачені підпунктами 3-6 пункту 7 цього Порядку);

3-1) внутрішньо переміщена особа, зазначена в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, не брала участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (відсутні документи, передбачені підпунктом 5-1 пункту 7 цього Порядку);

4) внутрішньо переміщена особа не є особою, визначеною у пунктів 19-21 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

5) скасування дії довідки про облік (за винятком випадків, коли дію довідки, виданої до 24 лютого 2022 р., скасовано з підстав її переоформлення у зв`язку із зміною фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії);

6) внутрішньо переміщена особа та члени її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу України (на кожного члена сім`ї), що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р.;

8) внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї вже надавалося житло або виплачувалася грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством;

9) внутрішньо переміщена особа не перебуває на обліку в базі даних на час призначення грошової компенсації згідно з відомостями бази даних;

9-1) внутрішньо переміщена особа вперше облікована в базі даних після 24 лютого 2022 р.;

10) наявність обвинувального вироку суду у зв`язку із вчиненням внутрішньо переміщеною особою злочину проти України.

З вказаного переліку підстав для відмови у призначенні грошової компенсації вбачається, що він є вичерпним.

Суд зазначає, що підставою для відмови у наданні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, є встановлення позивачці статусу учасника бойових дій за безпосередню участь в операції Об`єднаних сил за період після 01 червня 2018 року, а саме за період з 04 листопада 2021 року по 06 січня 2022 року.

Проте вказана підстава для відмови у призначенні грошової компенсації відсутня в пункті 13 Порядку № 280.

Судом встановлено, що у період з 01.09.2017 по 27.04.2018 ОСОБА_1 брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету, та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції в Донецькій області (довідка від 29.07.2021 № 352 та довідка від 11.07.2024 № 769), а з 04.11.2021 по 06.01.2022 брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на контрольному пункті в`їзду-виїзду Гнутове Волноваського району Донецької області та території Донецької області (довідки від 04.07.2022 № 227, від 02.12.2022 № 314).

Представник Виконавчого комітету Кропивницької міської ради наголошує, що статус учасниці бойових дій позивачка могла отримати лише на підставі довідки від 04.07.2022 № 227, оскільки вказана довідка була підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, про що свідчить лист Міністерства у справах ветеранів України (Мінветеранів) від 20.09.2024 № 16173/7/7.3-24.

В свою чергу, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 12 вересня 2022 року № 17 вирішено визнати учасниками бойових дій і видати відповідні посвідчення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, зокрема ОСОБА_1 .

На переконання суду, вказаний протокол спростовує доводи відповідача щодо надання позивачці статусу учасниці бойових дій лише за участь в операції об`єднаних сил.

Крім того, вимоги п. 2 Порядку № 280 не містить імперативної норми, що право на отримання грошової компенсації мають особи, які брали участь в антитерористичній операції, і саме за вказаний період їм надано статус учасника бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, рішення Комісії з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, створеної при Виконавчому комітеті Кропивницької міської ради, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначені грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, оформлене протоколом від 23.09.2024 № 10, є протиправним та підлягає скасуванню, адже прийняте без врахування обставин справи.

Суд не приймає посилання представника відповідача Виконавчого комітету Кропивницької міської ради у відзиві на підпункт 2 пункту 13 Порядку № 280 як на підставу для відмови позивачці у призначенні грошової компенсації, оскільки така підстава, як виявлення недостовірних відомостей у поданих на розгляд документах, відсутня у вказаному протоколі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 призначити грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, суд зазначає наступне.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення грошової допомоги є дискреційним повноваженням комісії

У такому випадку, суд може лише зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення грошової допомоги, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, вимога позивачки про призначення грошової допомоги не підлягає задоволенню.

Проте, суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне зобов`язати Комісію з питань розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, а також членів їх сімей, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, створеної при Виконавчому комітеті Кропивницької міської ради, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання їй грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення, з урахуванням висновків суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/7970/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/7970/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв