Справа № 420/28237/24
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18 вересня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
02.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд:
Так, відповідно до ч. 2 ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Судове засідання призначено на 18 вересня 2025 року на 11 год. 30 хв.
До суду засобами поштового зв`язку 15.09.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач заперечує щодо задоволення заяви представник ГУ ПФУ в Одеській області, оскільки виконавчий документ відповідає вимогам чинного законодавства України. При цьому, позивач зазначає, що заява відповідача не відповідає вимогам КАС України, а вказані дії боржника спрямовані на умисне затягування виконання судового рішення.
У поданій заяві ОСОБА_1 просила розглянути заяву без її участі.
16.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшла заява про розгляд заяви без його участі.
У судовому засіданні 18.09.2025 суд ухвалою, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України
Вирішуючи вказану заяву, суд вказує про наступне.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі №420/28237/25, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно вимог Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)2021, відповідно до 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 04.04.2024 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 20.05.2025 року.

09.06.2025 позивачу видано виконавчий лист у справі №420/28237/24.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 заяву представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №420/28237/24 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення суду від 21.01.2025 року по справі №420/28237/24 в частині «зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 04.04.2024 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком» на «стягнення з Головного управління ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму боргу за період з 04.04.2024 по 30.06.2025 у розмірі 172 815,10 грн».

Згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду», новий виконавчий лист у справі №420/28237/24 не видавався.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд виходить із такого застосування норм права.

Частиною 1 ст. 374 КАС України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 374 КАС України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

На виконання відповідного рішення суду видається один виконавчий документ.

Суд зазначає, що положеннями процесуального закону не передбачено можливості повторної видачі виконавчого листа після прийняття судового рішення про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Суд звертає увагу відповідача, що позивач не позбавлений права пред`явлення оригіналу виконавчого листа та ухвали суду про зміну способу та порядку виконання рішення суду до примусового виконання.

Так, відповідно до ч.1-2 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Отже, виконавчий лист у справі №420/28237/24 є необхідним документом для забезпечення виконання рішення шляхом перерахування коштів у порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

З огляду на вказане, враховуючи встановлені факти та обставини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 256, 295, 297, 374 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання в таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ від 13.06.2025 у справі № 420/28237/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.293, 295, 374 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО