Справа № 520/24614/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 вересня 2025 року № 520/24614/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД УБТС" (вул. Велика Панасівська, буд. 168, м. Харків, 61017, ) до Чернівецької митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248 М, м. Чернівці, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, 58023, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД УБТС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 03.07.2023 № UA408000/2023/000284/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2023/000980;

- стягнути на користь ТОВ «ТД УБТС» за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.;

- стягнути на користь ТОВ «ТД УБТС» за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України витрати на переклад документів у розмірі 7 930,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що ТОВ «ТД УБТС» при поданні митної декларації № 23UA07U1 від 02.07.2023 надало повний пакет документів, передбачених ст. 53 МК України, що підтверджують заявлену митну вартість товару, визначену за основним методом за ціною контракту (ст. 58 МКУ). Запитані митницею додаткові документи також надані.

Однак, на думку позивача митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості, не навів конкретних доказів недостовірності поданих документів та неправомірно застосував резервний метод, що суперечить вимогам ст. 54 64 МК України та принципу пріоритетності основного методу визначення митної вартості.

Таким чином, позивач вважає рішення митного органу є необґрунтованим та таким, що порушує його права на здійснення зовнішньоекономічної діяльності та митне оформлення товару, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що діяв згідно чинного законодавства та просить відмовити у задоволені позову.

Зазначив, що при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числових значень.

У зв`язку із чим митницею застосовано резервний метод для здійснення коригування митної вартості товару.

Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД УБТС» (податковий номер 43063708) (надалі ТОВ «ТД УБТС») 14.06.2019 зареєстровано у Департаменті реєстрації Харківської міської ради.

Основним видом діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля (Код КВЕД 46.90), а також позивач здійснює діяльність з виробництва коксу та коксопродуктів (Код КВЕД 19.10), виробництва продуктів нафто перероблення (Код КВЕД 19.20), виробництва інших основних органічних хімічних речовин (Код КВЕД 20.14), виробництва іншої хімічної продукції, н. в. і. у. (Код КВЕД 20.59), оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (Код КВЕД 46.71), вантажний автомобільний транспорт (Код КВЕД 49.41), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (Код КВЕД 68.20). ТОВ «ТД УБТС» є платником ПДВ, ІПН 36.

Так, 02.07.2023 позивачем подано до спеціалізованого підрозділу Чернівецької митниці Держмитслужби України для митного оформлення партію товару олива моторна М-12ВБ, вміст нафти або нафтопродуктів (вуглеводів) одержаних з бітумінозних мінералів більше 70%, в загальній кількості 22 240 кг, та митну декларацію № 23UA07U1 02.07.2023.

Загальна вартість товару становить 23 734,70 Доларів США (867 944,75 грн.), що імпортується згідно контракту № CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023, укладеного між Chemtrails Tech Dmcc, (м. Дубай, ОАЕ) (Продацець) та компанією ТОВ «ТД УБТС» (Покупець).

Відповідно до п. 1.1. Контракту продавець зобов`язується продати та поставити продукт покупцеві з належним товарним правом, вільним від будь-яких обтяжень, який пройшов митне очищення для експорту, а покупець погоджується купити та прийняти від продавця доставлений продукт.

Положеннями п. 1.2. Контракту визначено, що продукт повинен відповідати гарантованим характеристикам, викладеним у відповідному адендумі до цього договору. Так, згідно із п. 2.1., 3.1. Контракту кількість продукту, який буде продано за цим договором, затверджується відповідним адендумом до кожного замовлення, та повинен бути доставлений на умовах, що затверджені адендумом.

До вказаного контракту укладено додаток № 2 від 19.06.2023, відповідно до якого погоджено вид продукту, умови постачання, кількість (до 23 тисяч метричних тон на вибір продавця плюс/мінус 5%), зафіксовано ціну за 1 метричну тону 880 доларів США, термін поставки червень 2023 року тощо.

Також, Продавцем Chemtrails Tech Dmcc, (м. Дубай, ОАЕ) надано позивачу листа за підписом директора, який за своїм змістом є пропозицією до купівлі товару за 880 доларів США за 1 тону відповідно до додатку № 2 контракту № CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023.

Продавцем Chemtrails Tech Dmcc, (м. Дубай, ОАЕ) надано позивачу інвойс № DBCH189/2023 від 19.06.2023, відповідно до якого загальна сума за 23 тони товару (олива моторна М-128) складає 20 240 доларів США, при цьому зазначено позитивний баланс залишок з минулої поставки у розмірі 651,20 доларів США за рахунком № DBCH-139А/2023 від 26.05.2023. Зауважив, що вказаний залишок сформувався внаслідок оплати позивачем минулої партії товару згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 13 від 16.05.2023.

Оскільки ТОВ «ТД УБТС» погодилось на запропоновані умови, 20.06.2023 підприємством оплачено товар на умовах передоплати що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 20.06.2023 на суму 19 588,80 доларів США.

Після оплати продавцем надано позивачу інвойс №DBCH-189А/2023 від 22.06.2023, відповідно до якого товар в загальній кількості 22 240 кг коштує 19 571,20 доларів США, позитивний баланс складає 668,80 доларів США, виробником даного товару є завод SOCAR, м. Баку, Азербайджанська Республіка.

Від продавця позивач також отримав контракт № 2389/ЕХ-1923 від 17.12.2021, відповідно до якого Управлінням маркетингу та економічних операцій SOCAR, Азербайджанська Республіка (Продавець) зобов`язується продати Покупцю (SOCAR Overseas DMCC товар нафтопродукти.

В подальшому, між позивачем та транспортною компанією M-Trans Lojistik Organizasyon (м. Баку, Азербайджанська Республіка) укладено Експедиторську угоду № МТR01052023 від 01.05.2023 про міжнародне транспортування вантажів автомобільним вантажним транспортом.

Відповідно до п. 1.1.,2.1.1., 2.1.2. вказаної угоди предметом угоди є надання послуг Експедитора замовнику щодо доставлення вантажу. Експедитор бере на себе зобов`язання організувати доставлення товару до Замовника, експедитор має право укладати угоди від імені Замовника щодо доставлення вантажу.

Відповідно до п. 3.1. Угоди загальна вартість кожного доставлення вантажу узгоджується між сторонами та вказується в наданих рахунках.

Згідно із п. 3.2. Угоди Замовник покриває додаткові витрати, що виникають під час доставлення вантажу, на підставі наданих документів. Вони включають вказані нижче збори: замовник покриває матеріальні інтереси експедитора, транспортні витрати, вантажно-розвантажувальні роботи, термінальні збори, страхові збори, складські витрати, штрафи.

Так, з метою отримання транспортних послуг за вказаним договором позивачем надано M-Trans Lojistik Organizasyon (м. Баку, Азербайджанська Республіка) заявку № 1-28 від 19.06.2023, відповідно до якої позивач прохав надати вантажний автомобіль (тент) на завод SOCAR, м. Баку, Азербайджанська Республіка, не пізніше 22.06.2023 та здійснити доставку вантажу в Україну за адресою: м. Київ, вул. Малинська, 20.

У відповідь M-Trans Lojistik Organizasyon (м. Баку, Азербайджанська Республіка) надано позивачу довідку б/н б/д із інформацією про вартість послуг перевезення та даними вантажного автомобіля (вартість склала 4163, 50 доларів США, дальність 3785 км, автомобіль марки VOLVO д.н. НОМЕР_1 , полуприціп KOGEL д.н. НОМЕР_2 ).

Також, M-Trans Lojistik Organizasyon надано позивачу рахунок-фактуру № GIB0119 від 19.06.2023 на суму 4163,50 доларів США, тобто аналогічну суму, що вказана у довідці M-Trans Lojistik Organizasyon. В подальшому, експортером - SOCAR Marketing and Operations (Управлінням маркетингу та економічних операцій SOCAR, Азербайджанська Республіка) надано інвойс № 1923/032 від 21.06.2023, відповідно до якого зазначено: товар 22 240 кг (22,24 т) моторної оливи М-128, на загальну вартість 18 459,20 доларів США та дані вантажного автомобіля.

Також надано інвойс від 22.06.2023, відповідно до якого товар в загальній кількості 22 240 кг коштує 19 571,20 доларів США.

Експортером здійснено митне оформлення товару відповідно до експортної декларації від 21.06.2023 № 9189, в якій зазначено товар в загальній кількості 22 240 кг загальною вартістю 18 459, 20 доларів США.

На вказаний товар продавцем надано сертифікат походження товару серії АА № 470584, відповідно до якого товар, який експортується управлінням маркетингу та економічних операцій SOCAR, Азербайджанська Республіка, імпортер - ТОВ «ТД УБТС», моторна олива у кількості 22 240 кг згідно рахунку фактури № DBCH189A/2023 від 22.06.2023, вид пакування - евро куби, виданий в Азербайджанській Республіці для пред`явлення в Україні.

Також, на товар надано паспорт № 4 від 28.03.2023, якому вказано технічні характеристики товару.

Для митного оформлення на митний пост Чернівецької митниці Держмитслужби України в електронному вигляді подано ряд документів, перелічених у графі 44 митної декларації № 23UA07U1 02.07.2023, що передбачено ст. 335 Митного кодексу України. У вищезазначеній МД вказано митну вартість товару в розмірі:

- Вартість товару 19 571,20 доларів США;

- Вартість перевезення - 4163, 50 доларів США;

Митна вартість склала 23 734, 70 доларів США (867944,75 грн.), визначену за ціною контракту (за основним методом), в порядку, передбаченому ст. 58 Митного кодексу України.

В порядку ст. 53 МК України, митний орган 03.07.2023 запрохав від представника позивача надати документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: - в рахунку-проформі №DBCH-189/2023 від 19.06.2023 зазначено числове значення балансу (651,20 $), яке документально не підтверджено; - згідно відомостей, зазначених у гр.16 CMR від 21.06.2023 №A 156313, перевізником товару є PE SEMAK Y.Y. Для підтвердження вартості перевезення надана довідка про транспортні витрати від 21.06.2023 №б/н від M-TRANS.

Уповноваженою особою позивача додатково надані документи на запит відповідача, проте у відповідь, відповідач надав новий запит наступного змісту: Декларантом додатково надано такі документи: - (9000) контракт відь17.12.2021№2389/ ЕХ-1923 - укладений між SOCAR Marketing and Operations та SOCAR Overseas DMCC. Митне оформлення товару здійснюється за контрактом №CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023, стороною якого є CHEMTRAILS TECH DMCC, а виробником заявлено SOCAR. Договору між CHEMTRAILS TECH DMCC та SOCAR Overseas DMCC не надано; - (9000) документи по утворенню балансу: платіжна інструкція №13 від 16.05.2023, МД від 05.06.2023 №23UA14U8, проформа від 05.05.2023 №DBCH-139/2023$ - (4301) експедиторський договір №MTR010523 від 01.05.2023 п.3.1 передбачена наявність рахунку, в якому зазначається вартість кожної поставки. Рахунок до оформлення не наданий. Так відсутнє документальне підтвердження числового значення доданих транспортних витрат; - (9000) заявка ТОВ «ТД УБТС» від 19.06.2023 №1-28 на поставку 23 т моторного масла М-12В, а здійснено поставку 23660 т. оливи моторної М-12ВБ; - (3004) E-Fatura №GIB119 від 19.06.2023 виставлена логістичною компанією, рахунок щодо експедиційно-транспортних витрат від M-TRANS не надано. Договір між перевізником та експедитором також не надано; - (3014) комерційна пропозиція б/н від 19.06.2023; - (9000) заява №1 від 03.07.2023, що інші документи надати немає можливості. Так, подані документи не спростовують вищевказані розбіжності та невідповідності. Обрано метод визначення митної вартості резервний.

Як пояснив позивач із урахуванням наданих на запит документів до митного оформлення, митним органом досліджено наступні документи (перелік даних документів визначено у Картці відмови у митному оформленні):

- Сертифікат якості (Certificate of quality) № 4 від 30.03.2023 - Рахунок-проформа (Proforma invoice) № DBCH-189/2023 від 19.06.2023

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №1923/032 від 21.06.2023 - Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №DBCH-189A/2023 від 22.06.2023

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) № A 156313 від 21.06.2023

- Банківський платіжний документ, що стосується товару № 18 від 20.06.2023

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 21.06.2023

-Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023 - Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 19.06.2023

- Договір про надання послуг митного брокера № 28/07 від 28.07.2022

- Сертифікат про походження товару форми СТ-1 AZ UA 23 012124 B від 22.06.2023

- Інші некласифіковані документи Технічний опис від 15.05.2023

- Копія митної декларації країни відправлення б/н від 21.06.2023

-Митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів № 23UA07U1 від 02.07.2023

На підставі аналізу даних документів митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 03.07.2023 № UA408000/2023/000284/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2023/000980.

З метою уникнення простою у господарській діяльності та дефіцитну товару, позивачем оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України за митною декларацією № 23UA14U8 від 02.07.2023, та сплачено всі митні платежі: - на первісну задекларовану митну вартість сплачено 173 588,95 грн.; - на відкориговану митну вартість сплачено 111 061,03, на підставі чого товари випущено у вільний обіг (разом мито склало 284 649,98 грн.)

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до частини 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію у питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з умов Контракту № CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023 та додаткових угод до нього.

Згідно частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 статті 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на правовій позиції (постанови від 14.06.2022 у справі №809/257/17, від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18, від 13.08.2020 у справі №815/3451/16), яка полягає у тому, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, пов`язане з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

За правилами ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64).

Отже, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст. 60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч. 2 ст. 60); Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч. 3 ст. 60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч. 4 ст. 60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч. 5 ст. 60).

Суд зазначає, що ані текст рішень Митниці про коригування митної вартості товару, ані текст відзиву на позов не містять жодних відомостей про подібність товарів за поданою позивачем митною декларацією та про схожість умов поставок з товарами по МД №UA100270/2023/190675 від 25.04.2023. В оскаржуваному рішенні Чернівецька митниця зазначає лише про те, що джерелом інформації для прийнятих рішень стала вказана митна декларація.

Між тим, відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту подібності товару та умов імпорту не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості товару.

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 (далі - Правила №598), де у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 (касаційне провадження №К/9901/39168/18), але не виключно.

В даній справі як підставу для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості митниця вказала те, що документи, які позивач надав під час митного оформлення товару не містять усіх даних необхідних для визначення митної вартості за методом декларанта та містять розбіжності.

При цьому митний орган витребував додаткові документи, передбачені частиною третьою статті 53 МК України, за умови надання яких митна вартість, задекларована позивачем, може бути визнана.

Водночас позивач надав митниці додаткові документи та пояснення, а саме: - контракт від 17.12.2021No2389/ЕХ-1923 - укладений між SOCAR Marketing and Operations та SOCAR Overseas DMCC; -документи по утворенню балансу: платіжна інструкція No13 від 16.05.2023, МД від 05.06.2023 No23UA14U8, проформа від 05.05.2023 NoDBCH139/2023; - експедиторський договір NoMTR010523 від 01.05.2023; - заявка ТОВ "ТД УБТС" від 19.06.2023 No1-28 на поставку 23 т моторного масла М-12В; - комерційна пропозиція б/н від 19.06.2023;

Таким чином позивач надав витребувані митним органом документи.

Крім того, суд зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Митного Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначено лише номер, дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості, кількість поставленого товару та назву запчастин, однак не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Верховний Суд, проаналізувавши наведені норми права у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить доказів, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та не скасоване судом, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність ввезених товарів в оскаржуваному рішенні також не зазначено та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

В свою чергу, документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованих товарів є недоведеним за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

При цьому, позивачем як доказ оплати за товар до митного оформлення надало платіжне дорученням № 18 від 20.06.2023 в іноземній валюті на суму 19 588,80 доларів США.

Щодо числового значення балансу (651,20 $) в рахунку-проформі №oDBCH-189/2023 від 19.06.2023, яке документально не підтверджено, суд зазначає.

Так, поставка товару за договором № CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023, укладеного між Chemtrails Tech Dmcc, (м. Дубай, ОАЕ) (Продавець) та компанією ТОВ «ТД УБТС» (Покупець), є не першою і враховуючи залишок передплати з минулого замовлення, сформувалося числове значення балансу у розмірі 651,20 $. На підтвердження цього значення позивачем надано документи по утворенню балансу: платіжна інструкція №o13 від 16.05.2023, МД від 05.06.2023 №o23UA14U8, проформа від 05.05.2023 №oDBCH-139/2023 що підтверджує формування залишку.

Позивачем надано до суду інвойс від 26.05.2023 № DBCH-139А/2023, де вже відображено сума до сплати у розмірі 18 708,80 доларів США, сума фактичної сплати у розмірі 19 360,00 доларів США, та позитивний баланс у розмірі 651,20 доларів США, який і перейшов на наступну поставку.

Таким чином в рахунку-проформі №oDBCH-189/2023 від 19.06.2023 зазначено числове значення балансу (651,20 $) в повній мірі підтверджено доказами.

Щодо перевізника товару PE SEMAK Y.Y., суд зазначає.

З метою оформлення перевезення придбаного товару між позивачем та транспортною компанією M-Trans Lojistik Organizasyon (м. Баку, Азербайджанська Республіка) укладено експедиторську угоду № МТR01052023 від 01.05.2023 про міжнародне транспортування вантажів автомобільним вантажним транспортом.

Предмет даного договору охоплюється надання послуг експедитора, який в свою чергу має право укладати договори на виконання вантажних перевезень, сплачує збори тощо (за договором додаткові витрати експедитора), загальну вартість яких сплачує Замовник (Позивач) на підставі рахунку.

Так, на підставі заявки позивача № 1-28 від 19.06.2023 M-Trans Lojistik Organizasyon надано позивачу довідку із інформацією про вартість послуг перевезення та даними вантажного автомобіля (вартість склала 4163, 50 доларів США,) та рахунок-фактуру № GIB0119 від 19.06.2023 із аналогічного сумою до сплати.

Згідно відомостей гр.16 CMR від 21.06.2023 NoA 156313, перевізником товару є PE SEMAK Y.Y., що не заборонено експедиторською угодою, навпаки п. п. 1.1.,2.1.1., 2.1.2. Угоди експедитору M-Trans Lojistik Organizasyon дозволено укладати угоди із перевізниками на доставку вантажу.

Доводи відповідача щодо не підтвердження числового значення доданих транспортних витрат не ґрунтуються на наданих документах, оскільки «E-Fatura» і є рахунком експедитора, є первинним документом, у якому відображено вартість перевезення.

Щодо відсутності договору між перевізником та експедитором, позивач пояснив, що умовами експедиторської угоди № МТR01052023 від 01.05.2023, експедитор самотужки організовую перевезення вантажу, укладені угоди з перевізниками є внутрішньою господарської діяльністю експедитора, оскільки позивач не є стороною цих угод, тому вони не надавалися до митного органу.

Щодо ненадання контракту від 17.12.2021 No2389/ЕХ-1923, який зазначено в інвойсі №o1923/032 від 21.06.2023 та копії митної декларації країни відправлення б/н від 21.06.2023, суд зазначає, що митне оформлення товару здійснюється за контрактом NoCHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023, стороною якого є CHEMTRAILS TECH DMCC, а виробником заявлено SOCAR.

Так, виробником товару оливи є завод SOCAR, який зареєстрований як юридична особа під назвою SOCAR Marketing and Operations. В той же час, позивачем укладено контракт №o CHEM/TDUBTS 1/23 від 02.05.2023 з CHEMTRAILS TECH DMCC, який є дистриб`ютором виробника.

Як зазначив позивач із головним офісом компанії, напряму укладати угоди не вбачається за можливе, тому завод SOCAR Marketing and Operations уклав контракт No2389/ЕХ-1923 від 17.12.2021 з підрозділом компанія SOCAR OVERSEAS DMCC (ОАЕ).

Згідно експортної декларації від 21.06.2023 № 9189, де експортером вказано SOCAR Marketing and Operations, у декларації є посилання на договір No2389/ЕХ-1923 від 17.12.2021, що укладений між SOCAR Marketing and Operations та SOCAR Overseas DMCC. В свою чергу, SOCAR Overseas DMCC укладено контракт №DMCC/2022-S-014 від 12.04.2022 із продавцем позивача - CHEMTRAILS TECH DMCC.

Позивачем надавався відповідачу запитуваний контракт No2389/ЕХ-1923 від 17.12.2021 - укладений між SOCAR Marketing and Operations та SOCAR Overseas DMCC.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що ТОВ "ТД УБТС" подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем подано до митниці пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Критерії законності рішення (діяння, тобто волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч. 2 ст. 2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч. 2 ст. 77 КАС України.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд відзначає, що зміст та характер обраних владним суб`єктом юридичних та фактичних мотивів прийняття оскаржених рішень про коригування митної вартості товару, а також обсяг наявних у розпорядженні на момент вчинення управлінського волевиявлення доказів, не дозволяє визнати ці рішення правильними та обґрунтованими.

Статтею 264 МК України визначено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта (ч. 10 ст. 264); митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом (ч. 11 ст. 264); у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (ч. 12 ст. 264).

Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані позивачем як до суду, так і до митного органу під час подання митних декларацій документи, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджують митну вартість товару, підлягають обчисленню та містять всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товару 03.07.2023 № UA408000/2023/000284/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2023/000980 є необґрунтованим та підлягає скасуванню в судовому порядку.

При ухваленні рішення суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, що пов`язані з перекладом письмових документів з іноземної мови на державну мову, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

До суду позивачем надано договір № 14082023-1 від 14.08.2023 про надання послуг перекладача, акт виконаних робіт від 30.08.2023 № 152, в якому зазначено перелік робіт, які були виконані та рахунок на оплату № 158 від 14.08.2023.

В якості доказів на оплату послуг перекладача позивач надав копію платіжної інструкції № 283 від 14.08.2023 на суму 7930 грн. Крім того, здійснення вказаних послуг підтверджується матеріалами справи.

З огляду на зазначене, з матеріалів справи вбачається, що переклад документів замовлений позивачем здійснено для належного розгляду справи судом та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Аналогічного висновку з приводу необхідності стягнення на користь особи судових витрат пов`язаних з перекладом дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 по справі № 160/7049/19.

Враховуючи предмет спору, суд вважає витрати на оплату послуг перекладача необхідними та неминучими, оскільки професійний переклад на українську мову документів, пов`язаних із оскаржуваним рішенням є необхідним для забезпечення повного та всебічного розгляду справи.

Аналізуючи вказані документи суд зазначає, спираючись на досліджені докази, а також беручи до уваги принцип обґрунтованості та пропорційності розміру витрат на сплату послуг перекладача до предмета спору, суд вважає, що у даному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат заявника є сума у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД УБТС" (вул. Велика Панасівська, буд. 168, м. Харків, 61017, ) до Чернівецької митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248 М, м. Чернівці, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, 58023, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 03.07.2023 № UA408000/2023/000284/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2023/000980.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248 М, м. Чернівці, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, 58023, ) на користь ТОВ «ТД УБТС» (вул. Велика Панасівська, буд. 168, м. Харків, 61017, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248 М, м. Чернівці, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, 58023, ) на користь ТОВ «ТД УБТС» (вул. Велика Панасівська, буд. 168, м. Харків, 61017, ) витрати на переклад документів у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.