Справа № 134/1214/25
Суддя: Швець Л. В.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/1214/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 вересня 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Швець Л.В.,

при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,

за участю: представника позивача адвоката Лукавського І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

06 серпня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукавський І.А. звернулася до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора ДПП Яцюк Ю.М., серії 5АВ № 10381043 від 09 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, як незаконну.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 травня 2025 року інспектором ДПП Яцюк Ю.М. було винесено постанову серії 5 АВ № 10381043 по справі про адміністративне правопорушення, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 09 травня 2025 року о 12 годині 45 хвилин за адресою М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 230+919 зафіксовано транспортний засіб марки «OPEL ZAFIRA TOURER», номерний знак НОМЕР_1 , і особа яка керували ним перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год, чим порушили п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Швидкість автомобіля зафіксована в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 186-1120. Однак дані події не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 09 травня 2025 року було здійснено державну реєстрацію транспортного засобу, яку від її імені вчинив ОСОБА_2 . В цей день він керував транспортним засобом, і він вчинив вищевказане адміністративне правопорушення. Вона ж 09 травня 2025 року знаходилась вдома в с. Городківка і фізично не могла вчинити адміністративне правопорушення на території Житомирської області. Тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо із листа Крижопільського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження № 78629573, який вона отримала 01 серпня 2025 року. ОСОБА_3 визнає факт вчинення ним адміністративного правопорушення і не заперечує проти сплати штрафу, але не має можливості зробити це від свого імені в порядку ст. 279-3 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова направлена на виконання.

Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Поновлено позивачу строк звернення до суд, як такий, який що пропущений нею з поважних причин.

Представник позивача адвокат Лукавський І.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки та зазначив, що остання особисто не вчиняла адміністративне правопорушення, а її притягнуто до відповідальності як відповідальну особу. Так як вчасно вона не отримала оскаржувану постанову тому не могла звернутися до органів поліції із повідомленням про те, що вона не керувала зазначеним в постанові транспортним засобом, а керував ОСОБА_2 , який цього не заперечує і визнає, разом з тим сплатив штраф, який зазначений в постанові. Працівниками пошти порушено вимоги щодо вручення поштового відправлення одержувачу, останній не повідомлялося, що на її ім`я є лист, а через два дня було повернуто назад відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», хоча згідно із Правил вони повинні тримати його місяць і тоді повернути за закінченням терміну зберігання, при цьому працівники пошти повинні повідомити одержувача про те, що на її ім`я є лист. Однак працівниками пошти правила не були дотримані, що позбавило ОСОБА_1 отримати вказаний лист та звернутися із відповідною заявою до працівників поліції. Дії працівників пошти не оскаржувала позивачка, оскільки таке оскарження не усуває юридичних наслідків притягнення позивачку до адміністративної відповідальності. Порушення правил дорожнього руху є, але їх не вчиняла ОСОБА_1 , а вчинив ОСОБА_2 , що ним і визнається.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак направив до суду відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, а постанову серії 5АВ № 10381043 від 09 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України залишити без змін. Свій відзив представник відповідача обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП: Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу , - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідно до наявних даних ТЗ зареєстровано за позивачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію автомобіля яке позивач сама долучила до матеріалів позовної заяви. Отже поліцейським винесено дану постанову у порядок і спосіб передбачений законом. дана постанова була направлена на адресу Позивача 23.05.2025 року, та повернулись із поштового відділення 09.06.2025 року з якої починається перебіг строку на оскарження. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем OPEL ZAFIRA TOURER, номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано на трьох фотокартках із зображенням транспортного засобу та відеозаписі правопорушення, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення. Відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У матеріалах справи відсутні докази того, що з моменту вчинення правопорушень, викладених у спірних постановах, будь-хто звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту вчинення зазначених адміністративних правопорушень та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності із наданням документу про сплату відповідного штрафу. Позивач обрав невірний спосіб захисту своїх порушених права, оскільки законодавець визначив чіткий Порядок врегулювання спору, який виник у позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази додані до позовної заяви, відзив наданий представником відповідача, суд приходить до висновку, що вказаний спір підлягає розгляду по суті та у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктами «б» п. 12.9 ПДР визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» - забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.

Так, відповідно до винесеної інспектором ДПП Яцюк Ю.М. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 09 травня 2025 року серії 5АВ № 10381043 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанову про накладення адміністративного стягнення винесено працівником Департаменту патрульної поліції на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет за посиланням: https://bdr.mvs.gov.ua. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем є фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення, де міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля. Оскаржувана постанови була звернена до примусового виконання через органи державної виконавчої служби.

Слід зазначити, що інформація про розміщення приладів контролю публікується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безплатною та розміщена в мережі Інтернет за відповідним посиланням. Таким чином факт перевищення встановленого обмеження швидкості руху вищевказаним автомобілем доведений в повній мірі. 14 лютого 2015 року було прийнято Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Особливості розгляду таких справ встановлюються статтями 279-1 - 279-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 січня 2020 року №13. Законодавцем передбачено процедуру звільнення від адміністративної відповідальності відповідальної особи (стаття 279-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення) у інший спосіб ніж скасування законної та обґрунтованої постанови в судовому порядку, зокрема, якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Разом з тим, відповідних звернень до Департаменту патрульної поліції не надходило.

Враховуючи викладене вище, відповідач вважає, що в діях позивачки є склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспектор Департаменту патрульної поліції мав всі законні підстави для складання адміністративних матеріалів по справі, ним дотримано процедуру та порядок їх складання. Постанова винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, а тому доводи позивачки є безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. За приписами пп. б) п. 12.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Положеннями частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Статтею 279-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентований порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно зі статтею 279-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Аналогічну норму закону щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також статтями 14-1, 279-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 13 від 13 січня 2020 року.

Відповідно до статті 279-1 279-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 5АВ № 10381043 від 09 травня року винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Яцюк Ю.М. на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Вчинення адміністративного правопорушення зафіксоване технічним засобом Expert-FS, Е75053541, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Технічний засіб Каскад 186-1220 має сертифікат відповідності від 17 серпня 2021 року № UA.TR.001 22 120-21.

Також, матеріали справи не містять даних про звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надання документу (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, в даному випадку, ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу OPEL ZAFIRA TOURER державний номер НОМЕР_1 , є відповідальною особою за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно із ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Вказану процедуру було дотримано, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення, який повернувся на адресу відправника та вмістом рекомендованого повідомлення, що додається.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам статей 73 - 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується визнання позивачки суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Судом встановлено, що 09 травня 2025 року, на момент фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення, вчиненого водієм транспортного засобу «OPEL ZAFIRA TOURER» номерний знак НОМЕР_3 , згідно інформації наявної у базі даних Єдиного державного реєстру ТЗ МВС України цей транспортний засіб 09 травня 2025 року зареєстрований в ТСЦ № 0544 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформація стосовно призначення належного користувача на зазначений вище автомобіль в сервісних центрах МВС відсутня.

В судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_2 підтверджені твердження позивачки, що саме він керував транспортним засобом 09 травня 2025 року, а 28 серпня 2025 року сплатив штраф в розмірі 680 гривень.

Однак встановлення того факту, що ОСОБА_2 09 травня 2025 року керував зазначеним в оскаржуваній постанові транспортним засобом, не є підставою для визнання зазначеної постанови незаконної, оскільки як було зазначено дана постанова складена відповідно до Інструкції та норм законодавства.

Заява ОСОБА_2 про підтвердження факту керування транспортним засобом могла стати підставою для звільнення позивачки від адміністративної відповідальності лише у випадку звернення ОСОБА_2 до відповідача з додержанням вимог Порядку №833 та імперативних приписів статті 279-3 КУпАП України, які останнім не було дотримано, що підтверджується установленими вище обставинами.

Разом з тим, твердження позивачки про той факт, що вона не отримувала дану постанову, і що працівниками пошти були порушені правила вручення поштового відправлення суд не бере до уваги, оскільки факт не отримання позивачем оскаржуваною постанови не може слугувати належним доказом протиправності та незаконності такої постанови.

При цьому суд зазначає, що ні позивачкою ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не було дотримано процедуру, яка встановлює чіткий порядок вреґулювання спору, що виник у позивачки.

Передача позивачем вказаного транспортного засобу іншій особі не звільняє її від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише після вчинення обов`язкових дій, які передбачені положеннями статті 279-3 КУпАП.

А тому суд дійшов до переконливого висновку, про те, зазначені підставі позивачкою в позовній заяві та підтримані представником позивача в судовому засіданні не можуть бути підставою для визнання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії 5АВ № 10381043 від 09.05.2025 року як незаконної.

Таким чином, визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивачка є власником транспортного засобу «OPEL ZAFIRA TOURER» номерний знак НОМЕР_3 , який не вибував в користування іншої особи, та позивачкою не заперечується факт перевищення встановленого обмеження швидкості вказаним автомобілем, в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП та правомірно накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, а доводи, на які вона посилається, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідач діяв відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення відповідачем призначено відповідно до норм цього Кодексу, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, та в межах наданих йому повноважень під час виконання службових обов`язків, з підстав чого не підлягають задоволенню вимоги позивачки про скасування постанови серії 5АВ № 10381043 від 09 травня 2025 року.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії 5АВ № 10381043 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 09 травня 2025 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місце знаходження: вул. Ф. Ернста, 3 м. Київ.

Суддя