Справа № 160/19085/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 вересня 2025 р.Справа № 160/19085/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді

Врони О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості,-

-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 суми заборгованості з пенсії в розмірі 96 936,16 грн.;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії, за період з 1 березня 2022 року по 31 серпня 2024 року в сумі 96936,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 у справі №160/4495/23 позивачу з 01.09.2024 розпочато виплату перерахованого розміру пенсії, проте станом на 01.06.2025 судове рішення в повному обсязі не виконано.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 року відкрито провадження у справі №160/19085/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає, що підстави для задоволення позову відсутні та просить при винесенні рішення у справі звернути увагу на наступне.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Відповідно до статті 8 Закону № 2262, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на сьогодні не затверджено.

До затвердження бюджету Пенсійного фонду України фінансування видатків здійснюється на підставі Тимчасового розпису доходів і видатків, який не містить витрат на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року по справі №160/6017/24 за позовом ОСОБА_1 обліковується в Реєстрі судових рішень підсистеми Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) під номером 717830.

Відтак, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року по справі № 160/6017/24 щодо ОСОБА_1 , здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано у статтях 370-383 КАС України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №160/6017/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виявилися в обмежені загального розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та у відмові від проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, у розмірі фактичного нарахування пенсії, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2022, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням проведення індексації пенсії з 01.03.2023, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з виплатою показника збільшенням основного розміру пенсії (25%) від суми основного розміру пенсії, у розмірі, з урахуванням проведеної індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381», з виплатою щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі №160/4495/23.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виявилися у обчислені та виплаті з 01.03.2023 ОСОБА_1 показника збільшенням основного розміру пенсії (25%) від суми основного розміру пенсії, без урахуванням проведеної індексації пенсії, всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, з виплатою показника збільшенням основного розміру пенсії (25%) від суми основного розміру пенсії, у розмірі, з урахуванням проведеної індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381».

Рішення суду у справі №160/6017/24 набрало законної сили 09.07.2024.

Станом на 01.06.2025 рішення суду в повному обсязі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконано.

28.05.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив здійснити виплату заборгованості з виплати пенсії за період з 1 березня 2022 року по 31 серпня 2024 року у розмірі 96936,16 грн., яка утворилася у зв`язку з невиплатою частини пенсії, після проведення її перерахунку, на виконання рішення суду від 13.05.2024 у справі №160/6017/24.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №26089-20180/Л-01/8-0400/25 від 10.06.2025 повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №160/6017/24, яке набрало законної сили 09.07.2024 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.03.2022 по 31.08.2024 в сумі 96936,16 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з положеннями пунктів 20,29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлення бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

У жовтні 2024 року було проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, по 19.11.2020.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік ще не затверджено.

Головним управлінням повідомлено, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили згідно з абзацом другим пункту 7 розділу ІІ Порядку.

Належні пенсійні кошти, нараховані на виконання рішень суду, будуть виплачені при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду у порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Не погодившись з діями відповідача, позивач за захистом свої порушених прав і інтересів звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 ст. 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом

Статтею 373 КАС України визначено порядок звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання.

Так, ч.1 ст.373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (Закон № 1404-VIII).

За визначення у ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Зі змісту вищенаведених норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Вказане узгоджується з правовою позицією у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Заявлені у цій справі вимоги позивача стосуються виконання судового рішення.

Отже, в даному випадку у разі незгоди із рішенням, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі № 160/6017/24 позивач має право скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання такого рішення, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до ст. 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 28.02.2023 у справі №260/1898/22, від 16.03.2023 у справі №640/12697/21, від 30.11.2023 у справі №420/6135/22, від 25.03.2025 у справі №200/1210/24, від 29.04. 2025 у справі № 520/23251/24.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Щодо доводів позивача про порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, то вони не приймаються судом, оскільки сума заборгованості у розмірі 96936,16 грн. буде виплачена позивачу в порядку черговості виконання судових рішень.

Суд роз`яснює позивачеві, що в силу вимог ч.2 ст.239 КАС України, повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст.238, 239, 243, 248, 250, 256, 293-295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №160/19085/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона