Справа № 140/9903/25
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9903/25

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021 №0-0308у сумі 759,81 грн, від 06.04.2021 №0-0308 в сумі 15717,95 грн, від 06.04.2021 №00308 у сумі 13893,10 грн та від 22.09.2022 №1-0308 у сумі 19524,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви із зазначенням способу їх усунення шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надавши відповідні докази на їх підтвердження.

12.09.2025 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування цієї заяви позивач зазначив, що не отримував податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308, від 22.09.2022 №1-0308 в порядку, передбаченому пунктом 42.4. статті 42 Податкового кодексу України, та не оскаржував такі рішення в адміністративному порядку. У свою чергу, про порушення свого права він дізнався лише 05.02.2025 - з дня отримання рішень Торчинської селищної ради від 26.06.2019 №40/2, від 26.06.2020 №52/3, від 14.07.2021 №9/12 із додатками до них, якими встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме маймо відмінне від земельної ділянки у розмірі 100% суми податкового зобов`язання за рік на будівлі сільськогосподарського призначення.

Позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу без розгляду з таких мотивів та підстав.

За правилами частин першої, другої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах.

Водночас відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є ПК України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

За приписами підпункту 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

26.11.2020 Верховний Суд у справі №500/2486/19 відступив від позиції про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №2540/2576/18, та вказав, що оскаржити податкове повідомлення-рішення можна протягом шести місяців, а після адміністративного оскарження - протягом одного місяця після дня, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.07.2025 у справі №500/2276/24.

У заяві від 12.09.2025 про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач ОСОБА_1 стверджує, що не оскаржував податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308, від 22.09.2022 №1-0308 в адміністративному порядку, на підтвердження чого надав лист Головного управління ДПС у Волинській області від 04.08.2025 №15151/6/03-20-24-06-06.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308, від 22.09.2022 №1-0308 ОСОБА_1 вже оскаржував у судовому порядку та ухвалою суду від 17.01.2024 у справі №140/13690/23 позов до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду у зв`язку із невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та позивач не подав заяву про поновлення цього строку з доказами про поважність причин його пропуску (ухвала набрала законної сили 27.05.2024).

Вказане свідчить про те, що, подаючи у 2023 році позов до суду (справа №140/13690/23), позивачу було достеменно відомо про прийнятті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308 та від 22.09.2022 у №1-0308.

При цьому, у позовній заяві (справа №140/13690/23) ОСОБА_1 стверджував, що вказані податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308, від 22.09.2022 №1-0308 були отримані ним особисто 29.05.2023, на підтвердження чого долучив до позовної заяви лист Головного управління ДПС у Волинській області від 18.05.2023 №8157/6/03-20-24-06, яким йому було скеровано вказані вище рішення.

Більше того, у справі №140/13690/23 Головне управління ДПС у Волинській області, подаючи 10.11.2023 до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, долучило до справи копії повідомлень про вручення поштового відправлення, з яких вбачається, що податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021 №0-0308, №0-0308, №0- 0308 були вручені особисто платнику 21.06.2021, а податкове повідомлення-рішення від 22.09.2022 №1-0308 - 30.09.2022.

Також рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 у справі №140/6609/23 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, яке набрало законної сили 26.11.2024, встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 22.09.2022 №1-0308, були надіслані відповідачу на його податкову адресу, та вручені останньому, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане вище спростовує твердження позивача у заяві від 12.09.2025 про поновлення строку звернення до суду про неотримання ним податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308, від 22.09.2022 №1-0308 в порядку, передбаченому пунктом 42.4. статті 42 ПК України.

Із цим позовом позивач звернувся до суду 02.09.2025, тобто із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Отже, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути врахована судом лише у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд вважає помилковими доводи позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду на те, що строк звернення до суду із цим позовом необхідно обраховувати з моменту отримання рішень Торчинської селищної ради від 26.06.2019 №40/2, від 26.06.2020 №52/3, від 14.07.2021 №9/12 із додатками до них, якими встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме маймо відмінне від земельної ділянки у розмірі 100% суми податкового зобов`язання за рік на будівлі сільськогосподарського призначення, позаяк відлік строку звернення до суду з цим позовом розпочинається з часу, коли позивач дізнався саме про спірні податкові повідомлення-рішення, а не з моменту отримання ним інформації про наявність у нього пільги зі сплати податку на нерухоме майно.

Таким чином, у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено жодних поважних причин, які об`єктивно не залежали від позивача та позбавляли його права на звернення до суду протягом шестимісячного строку після отримання ним податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №0-0308, від 06.04.2021 №00308, від 22.09.2022 №1-0308, тому відсутні підстави для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України, згідно з частиною першою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву (про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду) не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, тому позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169, частини другої статті 123 КАС України.

Керуючись пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою - восьмою статті 169, частиною другою статті 123, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О. О. Андрусенко