Справа № 580/6591/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року справа № 580/6591/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Кульчицького С.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСФРУТ» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙСФРУТ» з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 09.04.2025 №5219/23-00-07-08-01 форми «С», яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсфрут», , застосовано пеню у розмірі 659340,87 грн. за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства» код платежу 21081000;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Черкаській області на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.04.2025 №5219/23-00-07-08-01, яким до позивача застосовано пеню у розмірі 659340,87 грн. Вказане рішення було прийняте на підставі акту від 27.02.2025 року №2438/23-00-07-08-01/45122508 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Айсфрут» з питань дотримання вимог валютного законодавства. Позивач вказує, що при прийнятті рішення відповідачем не враховано, що відповідачем не вірно розраховано розмір валютної виручки за зовнішньо-економічним договором, з урахуванням додатку до нього та нової вартості товару, яка відповідає звичайній ціні, тим самим протиправно збільшено розмір нарахованої пені. Також, виходячи з змісту господарської операції, саме на контрагента позивача-неризедента компанії «ALTA KRAINA s.r.o», Словакія, покладено обов`язок із оплати експортного товару. Вказує, що за умовами зовнішньо-економічного договору, позивач не зобов`язаний здійснювати доплату самому собі (перераховувати валюту в Україну за товар), за який не проведені розрахунки покупцем неризедентом, причому, за умови, коли судові витрати за позовом про стягнення заборгованості з неризедента перевищують розмір валютної виручки. Крім того, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому порушення, допущене контрагентом-неризедентом, за практикою Європейського суду з прав людини та Верховного суду, виключає вину позивача і не може бути підставою для прийняття його до відповідальності. Щодо обставин порушення зазначає, що 18.08.2023 між ТОВ «Айсфрут» та неризедентом-компанією «ALTA KRAINA s.r.o», Словакія, укладено договір від 18.08.2023 №1808/23 (далі-договір поставки). Згідно розділу п.1 Договору, постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар: морожену полуницю, клас А, калібр 25-35мм, врожаю 2023 року. За специфікацією №1 до договору від 18.08.2023 №1808/23, сторони погодили постачання полуниці «зенга» та «румба» загальною кількістю 20160 кг. За інвойсом від 18.09.2023 №ALK-1 та пакувальним листом до нього погоджено постачання на загальну суму 36540 євро. Постачання товару здійснюється за рахунок покупця. Оформлення експорту товару здійснено за митною декларацією від 19.09.2023 №23UA85U8 на суму 36540 євро. Оплата товару проведена неризедентом 15.12.2023 в сумі 19555,20 євро. Залишок за митною декларацією склав 16984,80 євро. В подальшому, після прибуття товару до неризедента та його огляду покупцем, неризедентом встановлено, що є зіпсованим і не відповідає заявленим характеристикам щодо його якості, в зв`язку з чим «ALTA KRAINA s.r.o», Словакія направила позивачу акт рекламації від 05.10.2023, який містить конкретні невідповідності товару щодо його якості. Також, компанія «ALTA KRAINA s.r.o», Словакія направила позивачу лист про рекламацію товару (претензію) від 31.10.2023, за яким відмовилася від поставки та вимагало повернення товару і компенсацію витрат на його доставку в сумі 2200 євро. Врахувавши наявні обставини, між сторонами було укладено додаткову угоду від 31.10.2023 №1 до договору від 18.08.2023 №1808/23 про надання покупцю знижки в сумі 16984,80 євро. З урахуванням викладених обставин, вартість товару зі знижкою є його звичайною ціною. Відповідачем при прийнятті рішення вказані обставити та надання знижки, враховано не було. Позивач стверджує, що зменшення вказаних витрат для ТОВ «Айсфрут» можливе було лише шляхом врегулювання спору між сторонами у форматі переговорів та укладання додаткової угоди про надання знижки. Позивач вважає, що контролюючим органом невірно розраховано граничний строк надходження валютної виручки за митними деклараціями.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

14.07.2025 від відповідача надійшов відзив (вх.35791/25), в якому представник зазначає, що на адресу ГУ ДПС у Черкаській області надійшла інформація НБУ про виявлені агентом валютного нагляду (АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335)) (доведена листом ДПС України від 15.05.2024 № 14210/7/99-00-07-05-02-07) щодо порушення ТОВ «АЙСФРУТ» () вимог валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до отриманої інформації дата оформлення вивізної МД за експортною операцією, за якою виявлено факти ненадходження у встановлені Національним банком України відповідно до статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» граничні строки розрахунків грошових коштів по зовнішньо-економічному контракту (договору) від 18.08.2023 №1808/23, укладеному Alta Kraina (Словаччина) - 19.09.2023 в сумі 17 004,80 дол.США. Головним управлінням ДПС у Черкаській області на адресу ТОВ «АЙСФРУТ» засобами поштового зв`язку було направлено запит від 28.05.2024 №11591/6/23-00-07-08-07 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо наявності або відсутності порушень законодавчо встановлених строків розрахунків по контракту (договору) від 18.08.2023 № 1808/23 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (отримано платником 06.06.2024). У відповідь на запит ГУ ДПС у Черкаській області, платником листом від 06.06.2024 №06/06/24 (вхідний до ГУ ДПС від 26.06.2024 № 24111/6) надано пояснення з копіями підтвердних документів, за аналізом яких вбачається порушення вимог частин 1, 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (зі змінами та доповненнями), з урахуванням пункту 142 постанови Правління національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та доповненнями), які не спростовують інформацію НБУ про порушення валютного законодавства в сумі 17 004,80 дол. США. У зв`язку з цим, документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «АЙСФРУТ» () з питання дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій з експорту товарів по договору від 18.08.2023 № 1808/23 (за період з 18.08.2023 по 16.01.2025) проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 17.01.2025 № 131-п та повідомлення від 17.01.2025 №8/23-00-07-08-01. Перевірка проводилась з 19 по 25 лютого 2025 року з перервою на вихідні дні. За результатами перевірки складено акт від 27.02.2025 № 2438/23-00-07-08-01/45122508. За результатами перевірки ТОВ «АЙСФРУТ» прийнято податкове повідомлення - рішення (форма «С») від 09.04.2025 № 5219/23-00-07-08-01 за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства (код платежу 21081000) на суму 659 340,87 грн., яке отримано платником 22.04.2025 (копія додається). Вказує, що підтвердження факту постачання неякісного товару зі сторони нерезидента-покупця був акт рекламації, обгрунтованих заперечень до якого ТОВ «АЙСФРУТ» надати не могло, а витрати на доставку неякісного товару в Україну та компенсація витрат покупцю становили б не менше 50% від вартості товару і судові процеси (міжнародний арбітраж), пов`язані з ними судові витрати на таку ж суму вартості товару, були б безперспективними, то ТОВ «АЙСФРУТ» було вимушено погодитись на зменшення ціни такого товару. ТОВ «АЙСФРУТ» наголошує, що не припустилося порушення строків розрахунків за договором від 18.08.2023 №1808/23, адже порушення розрахунків (відмову у них) допустила компанія нерезидент - покупець «ALTA KRAINA s.r.o» (Словакія). Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні цінності», у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою та третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Вказані обставини належать до категорії обставин непереборної сили (форс-мажору), визначених 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Вказані в скарзі непереборні обставини передбачені спеціальним Законом і додаткового підтвердження довідкою компетентного органу в порядку абз.2 ч.б ст.13 Закону України «Про валюту і валютні цінності» не потребують. До перевірки ТОВ «АЙСФРУТ» надано лист від Alta Kraina s.r.o (Словаччина) про рекламацію товару від 31.10.2023, в якому зазначено, що «товар, поставлений за накладною ALK-1 від 18.09.2023 (Полуниця заморожена (IQF) 25-35 мм), був забракований через проблеми з якістю. Товар не відповідає специфікації якості і не може бути використаний на їх підприємстві. Повернення товару Продавцю здійснюється за його власний рахунок». Проте, згідно наданих до перевірки документів, повернення товару невідповідної якості ТОВ «АЙСФРУТ» від Alta Kraina s.r.o (Словаччина) не здійснювалося. ГУ ДПС у Черкаській області надсилався лист ТОВ «АЙСФРУТ» від 27.01.2025 №1346/6/23-00-07-08-07 (отримано платником 01.02.2025) в якому було чітко вказано про надання до перевірки документу/документів, які дають підстави для зменшення грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента як оплата за експорт товару, видані відповідними органами (експертними організаціями) по контракту від 18.08.2023 №1808/23. Однак, документи, які дають підстави для зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента як оплата за експорт товару, інших підстав для зняття експортних операцій з валютного нагляду чинним законодавством, зокрема щодо товарів, які знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості (якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резидентові) за наявності обставин підтверджених органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події до перевірки не надані. Таким чином, оплата в розмірі 16 984,80 євро за експортовані товари від Alta Kraina s.r.o (Словаччина) станом на 16.01.2025, або на 486 день з дати оформлення вивізної МД від 19.09.2023 №23UA85U8 не надійшла, у зв`язку з тим порушено граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів, встановлені Національним банком України на 306 днів. Пеня за порушення строків розрахунків в розмірі 16 984,80 євро за 306 днів (за період з 17.03.2024 по 16.01.2025) складає 659 340,87 грн (розрахунок пені наведено в додатку 2 до акта перевірки). Просять в позові відмовити.

З`ясувавши доводи сторін, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

18.08.2023 між ТОВ «Айсфрут» та неризедентом-компанією «ALTA KRAINA s.r.o», Словакія, укладено договір №1808/23. Згідно розділу п.1 Договору, постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар: заморожену полуницю, клас А, калібр 25-35 мм, врожаю 2023 року.

П. 5.1 Договору передбачено, що покупець здійснює оплату за Товар в розмірі 100% вартості Товару протягом 30 днів з дня надходження завантаженого на автомобіль товару, на склад Покупця, на підставі інвойсу, або передоплату за ТОВАР в розмірі 10-100% вартості товару до завантаження Товару і моменту оформлення документів в митних органах України.

Відповідно до п. 8.3 Договору у разі виявлення ознак невідповідності Покупець зобов`язаний письмово повідомити Постачальника про будь-який з таких дефектів. Після отримання такого повідомлення Постачальник має право призначити свого представника для участі в подальшому прийманні Товару. Якщо представник постачальника не прибув на територію покупця протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення або у разі виникнення розбіжностей між Покупцем і Постачальником щодо характеру і причин виникнення дефектів, Покупець зобов`язаний запросити представника незалежної експертної організації для проведення огляду поставленого Товару і надання експертного висновку, який він буде вважати остаточним. Обгрунтовані претензії щодо кількості та якості Товару будуть прийняті Постачальником до уваги і Постачальник замінить пошкоджений Товар на Товар належної якості або надасть знижку.

П.10 Договору передбачено, що усі спори та розбіжності, що виникають між сторонами цього Договору або у зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

За специфікацією №1 до договору від 18.08.2023 №1808/23, сторони погодили постачання полуниці «зенга» та «румба» загальною кількістю 20160 кг.

В подальшому, між сторонами також було укладено Договір поставки від 01.09.2023 №01/09/2023.

За інвойсом від 18.09.2023 №ALK-1 та пакувальним листом до нього погоджено постачання на загальну суму 36540 євро. Постачання товару здійснюється за рахунок покупця.

Оформлення експорту товару здійснено за митною декларацією від 19.09.2023 №23UA85U8 на суму 36540 євро.

Як вказує позивач, що після прибуття Товару до неризедента та його огляду покупцем, неризедентом встановлено, що товар є зіпсованим і не відповідає заявленим характеристикам щодо його якості.

В зв`язку з виявленням невідповідності товару, 05.10.2023 компанія Alta Kraina s.r.o (Словаччина) направила позивачу акт рекламації, який містить конкретні невідповідності товару щодо його якості (забруднення ягід рослинного походження, яке унеможливлює відокремлення забруднених фруктів). Факт постачання неякісного товару підтверджується і фото такого товару.

В подальшому, між сторонами укладено Додаткову угоду від 31.10.2023 №1 до Договору від 18.08.2023 №1808/23 про надання покупцю знижки в сумі 16984,80 євро.

Як стверджує позивач, обґрунтованих заперечень до якого ТОВ «Айсфрут» надати не могло, а витрати на доставку неякісного товару в Україну та компенсація витрат покупцю становили б не менше 50% від вартості товару, також враховуючи судові процеси та пов`язані з ними судові витрати на таку ж суму вартості товару, були б безперспективними, то ТОВ «Айсфрут» було вимушено погодитися на зменшення ціни такого товару.

Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.04.2025 №5219/23-00-07-08-01, яким до позивача застосовано пеню у розмірі 659340,87 грн. Вказане рішення було прийняте на підставі акту від 27.02.2025 №2438/23-00-07-08-01/45122508 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Айсфрут» з питань дотримання вимог валютного законодавства.

Відповідач зазначає, що на адресу ГУ ДПС у Черкаській області надійшла інформація НБУ про виявлені агентом валютного нагляду (АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335) (доведена листом ДПС України від 15.05.2024 № 14210/7/99-00-07-05-02-07) щодо порушення ТОВ «АЙСФРУТ» () вимог валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до отриманої інформації дата оформлення вивізної МД за експортною операцією, за якою виявлено факти ненадходження у встановлені Національним банком України відповідно до статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» граничні строки розрахунків грошових коштів по зовнішньоекономічному контракту (договору) від 18.08.2023 № 1808/23, укладеному Alta Kraina (Словаччина) - 19.09.2023 в сумі 17 004,80 дол.США.

Документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «АЙСФРУТ» () з питання дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій з експорту товарів по договору від 18.08.2023 № 1808/23 (за період з 18.08.2023 по 16.01.2025) проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 17.01.2025 № 131-п та повідомлення від 17.01.2025 № 8/23-00-07-08-01.

За результатами перевірки складено акт від 27.02.2025 № 2438/23-00-07-08- 01/45122508 та прийнято податкове повідомлення - рішення (форма «С») від 09.04.2025 №5219/23-00-07-08-01 за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства (код платежу 21081000) на суму 659 340,87 грн.

В подальшому, після проведення відповідачем перевірки та прийняття податкового повідомлення рішення, позивач 10.04.2025, звернувся до Черкаської торгово-промислової палати, яка надала експертний висновок №В-144 від 20.05.2025, з якого вбачається, що вартість товару за інвойсом від 18.09.2023 №ALK-1 у розмірі 19555,20 євро, з урахуванням знижки в сумі 16984,80 євро, встановленої додатковою угодою №1 від 31.10.2023 до договору від 18.08.2023 №1808/23 є його звичайною ціною і відповідає ринковій ціні.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про його скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін, суд наступне.

Відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржуване рішення відповідача на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

Вирішуючи спір по суті, суд застосовує норми Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс), Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) та Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (далі - Положення), у редакціях, якими регулювалися спірні правовідносини на час їх виникнення.

Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 14.1.39., 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 Кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктами 16.1.7., 16.1.8. пункту 16.1. статті 16 Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

У свою чергу контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4. пункту 19-1.1. статті 19-1 Кодексу).

Також контролюючі органи забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 19-1.1.34., пункту 19-1.1. статті 19-1 Кодексу).

За приписами підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Кодексу контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 111.1.1. пункту 111.1. статті 111 Кодексу за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються юридична відповідальність, зокрема, фінансова.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (пункт 111.2. статті 111 Кодексу).

За приписами пункту 102.1. статті 102 Кодексу, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, контролюючий орган, у даному випадку відповідач, наділений повноваженнями здійснювати контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, а також застосовувати до платників податків фінансову відповідальність у вигляді пені за порушення строків проведення відповідних розрахунків.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон № 2473-VІІІ, метою якого є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

За приписами частини першої статті 1 Закону № 2473-VIII у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства;

валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали;

іноземна валюта: а) грошові знаки грошових одиниць іноземних держав у вигляді банкнот, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави або групи іноземних держав, а також вилучені або такі, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, що перебувають в обігу; б) кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, виражені у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях (зокрема у спеціальних правах запозичення), що належать до виплати в іноземній валюті; в) електронні гроші, номіновані у грошових одиницях іноземних держав та (або) банківських металах;

нерезиденти, окрім іншого, юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням за межами України, які створені та діють відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі ті, частки участі в яких належать резидентам;

суб`єкти валютних операцій - резиденти та (або) нерезиденти, які здійснюють валютні операції.

Згідно з частиною четвертою, дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин (частина шоста статті 13 Закону № 2473-VIII).

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

За приписами частини сьомої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Згідно з частиною восьмою статті 13 Закону № 2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до пункту в) частини першої, частини четвертої статті 14 Закону №2473-VIII, за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13цього Закону) можуть бути застосовані штрафні санкції.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.

За приписами пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валют, затвердженого постановою Правління Національного банку України02.01.2019 № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Передбачених Законом № 2473-VIII документів (довідки, висновку, позову до суду, міжнародного комерційного арбітражу) на підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин чи оскарження в суді, міжнародному комерційному арбітражі до нерезидента про стягнення заборгованості, які є підставою для ненарахування пені за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, позивачем суду не подано та, як встановлено в ході судового розгляду форс-мажорні обставини відсутні.

Таким чином, судом не встановлено наявності правових підстав для зупинення чи ненарахування позивачу штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства, а саме за порушення строку розрахунків (поставку нерезидентом товару чи повернення сплачених резидентом коштів).

Разом з тим, суд встановив, що відповідно до акту рекламації від 05.10.2023 під час перевірки 8 коробок з полуницею виявлено лише 3,4% забруднених фруктів, а забруднення рослинного походження склало навіть 33 шт. на 1 кг., що є значно меншим від суми, яка була зменшена та затверджена сторонами.

Крім того, статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В свою чергу, випадки, коли зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається, наведені в статті 602 Цивільного кодексу України, яка не містить обмежень щодо здійснення взаємозаліку у сфері зовнішньо-економічних розрахунків, проте вказує на недопустимість зарахування зустрічних вимог «в інших випадках, встановлених договором або законом».

Верховний Суд зазначав, що при тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.

З цього приводу Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду та Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в низці судових рішень дотримуються послідовної позиції щодо умов, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, зокрема, вони мають: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (постанова від 31 січня 2020 року у справі № 1340/3649/18; постанова від 16 квітня 2019 року у справі № 911/483/18; постанова від 21 листопада 2018 року у справі № 755/9929/15-ц).

Наведені висновки відображено також у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі № 826/17678/15, від 14 березня 2024 року у справі № 420/10595/22 та від 07 грудня 2023 року у справі №420/21182/21.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.07.2021 у справі № 817/1200/15 сформулював такий висновок: у разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами Закону №185/94-ВР для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог. Обставини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення внаслідок цього зобов`язань за зовнішньоекономічним договором підлягають встановленню судом з дослідженням належних щодо цього доказів.

Разом з тим, суд критично оцінює укладену додаткову угоду від 31.10.2023, відповідно до якої сума знижки становить 16984,80 євро, так як сума збитків належними доказами не встановлена. Крім того, у даному випадку не відбулося зарахування зустрічних позовних вимог у відповідності до статті 601 ЦК та надана знижка є нелогічною з врахуванням того, що пошкоджений товар становить лише 3,4%. При цьому, як вбачається з листа про рекламацію товару від 31.10.2023 вартість доставки становить 2200 євро, тому навіть з врахуванням такої вартості в подвійному розмірі (доставка до Республіка Польща та назад в Україну) розмір знижки в сумі 16984,80 євро є неспівмірним.

Також, як вірно зазначив відповідач у своєму відзиві, позивачем не надано доказу на підтвердження своїх доводів, щодо повернення неякісного товару в Україну, в зв`язку з чим позивач змушений був надати знижку покупцю Alta Kraina (Словаччина). В матеріалах справи міститься лише вимога Alta Kraina (Словаччина) про організацію доставки, однак доказів того, що товар був повернутий в Україну матеріали справи не містять.

Більш того, при вивозі товару за межі України, позивач мав право на звільнення від податкового зобов`язання на всю суму товару.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності з правовим регулюванням спірних правовідносин, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, натомість позивачем не доведено зворотного.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ