Справа № 500/2283/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення

Справа № 500/2283/24

18 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі № 500/2383/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2024 апеляційну скаргу повернуто апелянту.

27.08.2025 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просить суд:

- встановити реальний спосіб і порядок виконання боржником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської області від 28.05.2024 у справі № 500/2283/24 шляхом облікування нарахованих ОСОБА_1 недоплат пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2025 в сумі 155991,96 грн в автоматизованих системах обробки пенсійної документації, як заборгованості по пенсійних виплатах згідно рішення суду;

- виплату заборгованості по пенсійних недоплатах за період з 01.12.2019 по 31.07.2025 провести з коштів відповідних пенсійних програм згідно дати набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомити ОСОБА_1 про облікування в відповідних реєстрах заборгованості по пенсійних виплатах за період з 01.12.2019 по 31.07.2025 в сумі 155 991,96 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.08.2025 виплачувати ОСОБА_1 без обмеження в сумі 28321,88 грн згідно офіційного перерахунку після індексації з 01.03.2025.

Заява обґрунтована тим, що, на думку позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не виконується рішення суду у справі № 500/2281/24.

Ухвалою суду від 03.09.2025 призначено заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до судового розгляду у судовому засіданні на 18.09.2025 о 10:00 год в залі судових засідань Тернопільського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: вул. Грушевського, 6, м. Тернопіль, Тернопільська обл., 46021. Встановлено боржнику Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області строк до 10.09.2025 для надання письмових пояснень по суті заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 500/2283/25.

18.09.2025 до суду від боржника Головного управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшли заперечення на заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, у яких він просить у задоволенні заяви відмовити з підстав відсутності фінансового забезпечення. Також зазначає, що зміна способу виконання рішення у спосіб, запропонований стягувачем, фактично призведе до зміни суті рішення. Розгляд заяви просив здійснити без участі представника Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Враховуючи, що учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення здійснено у порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Обов`язковість судових рішень безпосередньо гарантується статтею 124 Конституції України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" № 4094-ІХ від 21.11.2024 внесені зміни, зокрема, до КАС України. Закон набрав чинності 19.12.2024.

Відповідно до змісту частин першої-третьої статті 378 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Судом встановлено, що 10.09.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження, та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанова про відкриття виконавчого провадження № 76007643 від 10.09.2024 боржником не оскаржувалась.

Вимогами державного виконавця від 11.10.2024, 26.02.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати рішення суду з примусового виконання виконавчого листа № 500/2283/24 від 26.08.2024 в повному обсязі (з наданням підтверджуючих документів) протягом 2 робочих днів, про, що письмово повідомити Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Надати перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

На вказані вимоги державного виконавця Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листами від 25.09.2024, 18.10.2023, 13.03.2025 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що в результаті виконання рішення суду розмір пенсії позивача з 01.10.2024 склав - 23 610,00 грн. Позивачу нараховано доплату пенсії в сумі 62008,2 грн за період з 01.12.2019 по 30.06.2022.

На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, з датою набрання ними законної сили включно по 20 вересня 2020 року.

Отже, з аналізу наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач виконав частину дій задля забезпечення виконання рішення суду щодо виплати присуджених коштів, проте остаточна виплата коштів не проведена.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 1218-р було схвалено Національну стратегію розв`язання проблеми невиконання рішень судів, боржниками за якими є державний орган або державне підприємство, установа, організація, на період до 2022 року (далі Стратегія).

Так, однією з причин виникнення системної проблеми невиконання судових рішень Стратегією було визначено недосконалий механізм здійснення судового контролю за виконанням рішень судів щодо стягнення заборгованості, тоді як однією з цілей Стратегії закріплено удосконалення процедури встановлення або зміни способу або порядку виконання судових рішень.

Неналежне виконання судових рішень, неефективність механізмів судового контролю за виконанням судових рішень є одними із основних проблем, окреслених в Стратегії розвитку системи правосуддя та конституційного судочинства на 2021-2023 роки, затвердженій Указом Президента України від 11 червня 2021 року № 231/2021.

Водночас, відповідно до пункту 7 розділу ІІ "Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Згідно статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Звідси, слід зазначити, що органи ПФУ фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізовуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами" у межах виділених асигнувань.

При цьому, головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - ПФУ.

Отже, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу ПФУ.

Відповідно до частини першої статті 23 та статті 116 Бюджетного кодексу України (далі - БК) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

Суд враховує, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю ГУ ПФУ, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу ПФУ) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у вказаній справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, тому суд вважає безпідставними доводи позивача, які наведені в заяві про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 500/2283/24.

При цьому, суд наголошує, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть покликатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Висновки аналогічні за змістом викладені Верховним Судом у постанові від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18.

Суд звертає увагу, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 року (справа № 759/1928/13-а).

По суті, позивач незгідний з діями, які вчиненні відповідачем на виконання судового рішення. Однак, у своїй заяві позивач не наводить аргументів, чому рішення суду не може бути виконано у раніше встановлений спосіб.

На думку суду, зміна способу виконання рішення суду у даному випадку фактично змінює рішення суду по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог, адже після проведеного відповідачем перерахунку пенсії позивача, виникли нові правовідносини, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи 500/2283/24 по суті.

З наведених в ухвалі мотивів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 500/2283/24.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 18 вересня 2025 року.

Головуючий суддя Юзьків М.І.