Справа № 240/16031/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/16031/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 14.05.2024 в ПС №77 про відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 29.04.2024 за №1058/24 з 20.08.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 20.08.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 29.04.2024 за №1058/24 виходячи з розміру 54% суддівської винагороди судді (на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №240/4367/22) та з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона на виконання рішення суду від 15.11.2023 у справі №240/2978/22 позивачу Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 29.04.2024 за №1058/24 була видана довідка. Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви долучила довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021 в розмірі 2270,00 грн. Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке рішенням від 14.05.2024 відмовило у здійсненні перерахунку. Вказана відмова слугувала підставою для звернення до суду з цим позовом, оскільки вона порушує конституційні права позивача на належне соціальне забезпечення.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

23.09.2024 на адресу суду від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надійшов відзив на адміністративний позов вх. №52238/24, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що Законом України від 15.12.2020 №1082-IХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн, який протягом 2021 - 2024 років не змінювався, а тому відсутні підстави для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.47-50).

26.09.2024 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив вх. №53446/24 в якій позивач проти доводів відзиву заперечує, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю.

03.10.2024 на адресу суду від ГУ ПФУ в Житомирській області надійшов відзив на адміністративний позов вх. №54585/24, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що 07.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 29.04.2024 №1058/24 про суддівську винагороду станом на 01.01.2021. Вказана заява опрацьовувалась за принципом екстериторіальності та розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. За результатами розгляду цієї заяви саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення від 14.05.2024 №77, яким відмовило ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі наданої довідки. Вказане рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вважає правомірним. Зокрема управління зазначає, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" було передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, становить 2102,00 грн, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру прожиткового мінімуму та як наслідок зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2021 не відбулося, а тому підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання не виникли.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач з перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі №240/2978/22, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не забезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 19 серпня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн. Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 19 серпня 2021 року, нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб розмір якого становить 2270,00 грн. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 19 серпня 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 19 серпня 2021 року, обчисливши її розмір виходячи у 2021 році з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області провести перерахунок та виплату суддівської винагороди, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення за період з січня 2021 року по 19 серпня 2021 року, обчисливши і нарахувавши її відповідно до статті 130 Конституції України, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», застосувавши при обчисленні розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в сумі 2270 гривень. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.08.2021 року, застосувавши в розрахунку розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в сумі 2270,00 грн. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.08.2021 року, застосувавши в розрахунку розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в сумі 2270,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №240/4367/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 20.08.2021, зарахувавши ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на денній формі юридичного факультету Львівського ордена Леніна державного університету ім.І.Франка, що становить 2 роки 5 місяці; стажу роботи у Юридичній консультації Богунського району м.Житомира Житомирської обласної спілки адвокатів України, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, що становить 3 роки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У подальшому позивач звернулася до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та їй було видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.08.2021, застосувавши в розрахунку розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в сумі 2270,00 грн.

З огляду на інформацію, що міститься в довідці від 29.04.2024, то розрахована сума для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.08.2021 збільшилася з 104049,00 грн до 112365,00 грн.

Таким чином, позивачем з`ясовано, що починаючи з 20.08.2021 її щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислювалося невірно й внаслідок цього вона недоотримувала значну для неї суму коштів з моменту звільнення і по теперішній час.

07.05.2024 позивач звернулася з заявою та додала усі необхідні, на її думку, документи, зокрема рішення судів, з проханням здійснити перерахунок з 20.08.2021 з врахуванням виданої нової довідки від 29.04.2024 і виплату грошових коштів.

Проте, простою поштовою кореспонденцією, позивачем отримано 06.06.2024 відповідь від ГУ ПФУ в Житомирській області від 14.05.2024 з відмовою в перерахунку пенсії з посиланням на рішення Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області з якого вбачається, що нібито збільшення складових суддівської винагороди з 01.01.2021 не відбулося, з огляду на що підстав для перерахунку не вбачається.

У подальшому, позивач повторно 11.06.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області, оскільки на думку позивача, суддя, який вийшов у встановленому законом порядку у відставку, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, має право на здійснення відповідного перерахунку, і таке право охоплюється гарантіями незалежності суддів та не підлягає скасуванню чи обмеженню без відповідної компенсації й до того ж наявна довідка від 29.04.2024 прямо підтверджує той факт, що є необхідність здійснити перерахунок з 20.08.2021 та виплатити щомісячне грошове утримання позивачу, як судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди й виходячи з суми 112365,00 грн, що вказана у довідці від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Однак, отримала відмову у здійсненні перерахунку та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, що датована 15.07.2024.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Стаття 130 Конституції України визначає, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

З 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.09.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII), статтею 142 якого врегульовані питання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Відповідно до частин 1, 2 статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з частинами 4, 5 статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII (яка згідно з рішенням Конституційного Суду №4-р/2020 від 11.03.2020 діє в редакції Закону №1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №3-1 заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Згідно з пункту 2 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються, зокрема довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді.

Розділ IV Порядку №3-1 встановлює перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини 2 статті 27 Закону України "Про Конституційний Суд України" органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав.

Пенсійний фонд України протягом трьох робочих днів після отримання повідомлення інформує органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про необхідність підготовки списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання (далі - список).

Органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі - відповідні органи).

На підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді/довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди/винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.

Відповідні органи можуть звертатись до органів, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, із запитами щодо отримання додаткових відомостей, необхідних їм для видачі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці (судді Конституційного Суду України), щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку.

Додатком 2 до Порядку №3-1 затверджена форма Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Частиною 4 статті 133 Закону №2453-VI визначено, що посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом, зокрема, судді апеляційного суду - 1,1 (пункт 1).

Водночас пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 1 січня 2017 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Закон №966-XIV дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Згідно зі статтею 1 цього Закону прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Частиною 3 статті 4 Закону №966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 01 січня - 2102 гривні.

Отже, окремими приписами законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

У цьому аспекті суд зауважує, що наведені приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивача, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області діяло на законних підставах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові (пункти 104-106 постанови) від 24.04.2025 у справі №240/9028/24 дійшла правових висновків про те, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.07.2023 у справі №280/1233/22 та 21.03.2024 у справі №620/4971/23, і зазначає про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді (п.111 постанови ВП ВС від 24.04.2025 у справі №240/9028/24).

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, позивач не набула права на розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із складових, визначених у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 29.04.2024 за №1058/24 про суддівську винагороду, а рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання є правомірним та не підлягає скасуванню, позаяк у спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Івано-Франківській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Схожа правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.04.2025 у справі №240/9028/24, яка в силу положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України має бути врахована при розгляді цієї справи.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

17.09.25