Справа № 400/3535/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3535/23

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 400/3535/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання довідки позивачу про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно згідно з Додатком № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298;

- зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно згідно з Додатком № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 24.02.2022 по 10.06.2022 позивач, перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсіч і стримування збройної агресії. Тому відповідач відповідно до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 зобов`язаний був повідомити військову частину НОМЕР_2 , на грошовому забезпеченні якої перебував позивач, про безпосередню його участь в бойових діях за формою, наведеною в додатку 1 до цієї телефонограми. Проте, відповідач протиправно не виконав вказану телефонограму, у зв`язку з чим позивач за період 24.02.2022 по 10.06.2022 не отримав додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у належному розмірі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 також витребувано у відповідача і військової частини НОМЕР_2 докази.

У встановлений судом строк військова частина НОМЕР_2 надала суду витребувані докази, а відповідач ні. Про причини не подання доказів відповідач суд не повідомив.

12.06.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства оборони України та про витребування в останнього доказів.

У встановлений строк Міністерство оборони України надіслало до суду лист від 19.06.2023 № 1787/1723, яким повідомило, що відповідно до відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація щодо військової частини НОМЕР_1 ІІ відсутня.

Крім цього, третя особа надала витяг № МОУ 0050 від 19.06.2023 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо військової частини НОМЕР_1 .

05.06.2023 відповідач подав суду клопотання про визнання військової частини НОМЕР_1 неналежним відповідачем у даній справі та про залучення в якості відповідача у ній військової частини НОМЕР_3 , за результатами розгляду його суд постановив 26.07.2023 ухвалу про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 27.07.2023 у справі № 400/3535/23 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) довідку, яка містить відомості про прийняття ним участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 по 10.06.2022.

У решті позовних вимог відмовив.

Рух справи.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням представник Військової частини НОМЕР_1 . подав апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 2 жовтня 2024 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року скасував. Прийнято нову постанову, якою відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Верховний Суд постановою від 19.06.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року скасував, а справу направив до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Так, Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд зазначив, що під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно встановити склад військових формувань, як структурних підрозділів військової частини НОМЕР_1 станом на 2022 рік, з`ясувати в якому підрозділі у спірний період проходив службу ОСОБА_1 шляхом витребування додаткових доказів, з урахуванням мотивувальної частини постанови Суду та перевірити аргументи позивача щодо його участі у бойових діях і право на отримання відповідної довідки, як способу захисту порушеного права.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, представник Військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог так як Військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки позивач не був відкомандированим у 2022 році до Військової частини НОМЕР_1 та остання не володіє інформацією про обставини проходження позивачем військової служби у спірному періоді.

В свою чергу, позивач подав відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено про те, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як належним відповідачем у даній справі є Військова частина НОМЕР_1 .

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пункту 1 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 18.01.2022 № 8/ДСК Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях позивача, як військовослужбовця військової частини НОМЕР_6 , залучено з 26.01.2022 для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з підпунктом 1.1.1.14.2 пункту 1 наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині від 02.02.2022 № 26/дск позивач вважався з 27.01.2022 таким, що прибув до складу сил та засобів, і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до посвідчення про відрядження від 27.01.2022 № 372/2/14 позивача було відряджено у підпорядкування командувача ООС з 27.01.2022. Факт прибуття і вибуття позивача у місце відрядження засвідчено гербовою печаткою військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

У листі військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 № 350/302/2/2252 зазначено, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 24.02.2022 по 29.08.2022 включно.

Згідно з підпунктом 18 пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.11.2022 № 447-г Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану особовому складу військової частини НОМЕР_2 позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000 грн за період з 11.06.2022 по 28.08.2022. Підставою для цього нарахування зазначено довідку військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2022 № ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 /8/1337.

За період з лютого по червень 2022 року позивачу нараховано додаткову винагороду в розмірі, що не перевищував 30000,00 грн на місяць, що підтверджується довідкою про доходи № 372/9/46, виданої військовою частиною НОМЕР_7 14.04.2023.

Позивач разом із іншими військовослужбовцями звернувся до відповідача із колективним зверненням щодо надіслання до військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 довідку про період його безпосередньої участі у бойових діях для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період їхнього відрядження відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168) за період з 24.02.2022 по 10.06.2022.

У листі від 03.02.2023 № 350/147/2/185пс військова частина НОМЕР_11 , яка за дорученням Міністра оборони України розглянула відповідне колективне звернення, повідомила, що документальних підтверджень про безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 13 квітня по 10 червня 2022 року до військової частини не надходило.

Вважаючи, що відповідач протиправно не надав позивачу довідку про його безпосередню участь у бойових діях за період з 24.02.2022 по 10.06.2022, що призвело до не виплати йому установленої Постановою № 168 додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 24 лютого до 10 червня 2022 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Оскільки військова частина, до якої був відряджений позивач, не направила за місцем його служби відповідну довідку, попри вимоги телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298, суд зобов`язав її вчинити відповідні дії.

У частині вимог про зобов`язання відповідача видати довідку за формою, визначеною Додатком №1 до вказаної телеграми, суд першої інстанції відмовив, посилаючись на те, що зазначені вимоги суперечать чинній на час розгляду справи редакції норм Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991р. №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 7.06.2018р. № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ Про правовий режим воєнного стану в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022р. №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, пунктів 1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. №64 Про введення воєнного стану в Україні та від 24.02.2022р. №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 28.02.2022р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 цієї Постанови (в редакції станом на 7.03.2022р.) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Надалі до Постанови №168 неодноразово вносилися зміни, зокрема Постановами КМУ від 22.03.2022р. №350, від 1.07.2022р. №754, від 7.07.2022р. №793, від 8.10.2022р. №1146, проте зміст п.1 цієї Постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.

Постановою КМУ від 7.07.2022р. №793 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Постанову №168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24.02.2022р., та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до ст.8 ЗУ Про Збройні Сили України від 6.12.1991р. №1934-XII (далі - Закон №1934-XII) Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий ч.4 ст.9 Закону №2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 1.04.2022р. №98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5.04.2022р. за №382/37718 (застосовується з 24.02.2022р.), внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розд.І п.17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав директиви від 7.03.2022р. №248/1217, від 25.03.2022р. №248/1298, від 18.04.2022р. №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 1.06.2022р.), а потім окреме доручення від 23.06.2022р. №912/з/29.

У пункті 1 телеграми від 25.03.2022р. №248/1298, яка діяла з протягом періоду з 31.03.2022р. по 16.06.2022р. Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів, до складу якого змістовно включено виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

У пункті 3 цієї телеграми Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цієї ж телеграми, викладеної в редакції телеграми від 18.04.2022р. №248/1529, Міністр оборони установив командирам тих військових частин (установ), що входять до складу створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) та виконують завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, та до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

У підставах про видання такої довідки обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цієї телеграми.

У пункті 5 Міністр оборони установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000грн. або 30 000грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 зазначеного окремого доручення).

Згідно з положеннями телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022р. №248/1298, одним із документів, що може підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, є довідка про підтвердження безпосередньої участі відрядженого військовослужбовця у бойових діях або зазначених заходах.

За пунктом 4 цієї телеграми суб`єктом, зобов`язаним видавати таку довідку, є командир військової частини (установи), до якої був відряджений військовослужбовець для виконання бойових завдань або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Такий командир, на підставі відповідних документів, таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти та інших підтверджуючих документів, здійснює засвідчення безпосередньої участі військовослужбовця в таких бойових діях або заходах.

Командири військових частин (установ), що входять до складу створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) та виконують завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, зобов`язані щомісяця, не пізніше 5 числа, повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць. Таке повідомлення оформлюється за формою, наведеною в додатку № 1 до відповідної телеграми.

Отже, відповідно до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022р. №248/1298 виключним та відповідальним суб`єктом за оформлення та видачу довідки про підтвердження безпосередньої участі відрядженого військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, є командир тієї військової частини, до якої такий військовослужбовець був відряджений.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до пункту 1 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 18.01.2022 № 8/ДСК Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях позивача, як військовослужбовця військової частини НОМЕР_6 , залучено з 26.01.2022 для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з підпунктом 1.1.1.14.2 пункту 1 наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині від 02.02.2022 № 26/дск позивач вважався з 27.01.2022 таким, що прибув до складу сил та засобів, і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до посвідчення про відрядження від 27.01.2022 № 372/2/14 позивача було відряджено у підпорядкування командувача ООС з 27.01.2022.

Факт прибуття і вибуття позивача у місце відрядження засвідчено гербовою печаткою військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Задля встановлення обставин щодо проходження служби ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 10.06.2022, зокрема визначення військового формування, до якого позивач був відряджений та де проходив військову службу у вказаний період, П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.09.2025:

- витребував від Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірену копію довідки військової частини НОМЕР_1 від 1 листопада 2022 року № ОСУВ Хортиця/8/1337 щодо участі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) у бойових діях за інший період (з 11 червня до 28 серпня 2022 року), як була підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.

Витребував від Військової частини НОМЕР_1 таку інформацію та документи:

- відомості стосовно того, чи складалась командиром військової частини НОМЕР_1 довідка від 1 листопада 2022 року № ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 /8/1337 щодо участі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) у бойових діях за інший період ( з 11 червня до 28 серпня 2022 року). У разі її складення надати її до суду;

- відомості про склад військових формувань, як структурних підрозділів Військової частини НОМЕР_1 станом на 2022 рік.

Витребував від Генерального штабу Збройних Сил України інформацію з підтверджуючими доказами:

- у складі якого тактичного угруповання і якої військової частини військовослужбовець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) проходив службу, куди фактично був відряджений військовослужбовець ОСОБА_1 , які саме функції та завдання він виконував у районі проведення ООС, хто здійснював управління його діями, чиїм наказам він підпорядковувався в період з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно;

- інформацію щодо правонаступника Угруповання об`єднаних сил, яким за період з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно, яким використовувалась печатка Військової частини НОМЕР_1 II, а також докази безпосередньої участі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи).

11.09.2025 від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій, зокрема, представник останньої зазначив, що позивач військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 не проходив, до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в 2022 році не прибував, що підтверджується довідкою від 30.06.2023 №313/8/3861.

Також Військова частина НОМЕР_1 вказала, що зазначена гербова печатка та кутовий штам використовувалась, відповідно до пункту 2 Переліку органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та які здійснюють управління виконанням завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого Начальником Генерального штабу Збройних Сил України: Угрупованням об`єднаних сил в період з 05.03.2022 по 10.06.2022, згодом з 11.06.2022 оперативно-тактичним угрупуванням ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке перебувало в підпорядкуванні оперативно-стратегічного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, відповідач вказав, що зазначені вище органи військового управління в підпорядкуванні ВЧ НОМЕР_1 не перебували та управління ними ВЧ НОМЕР_1 не здійснювала, а гербова печатка Військова частина НОМЕР_3 використовувалась у зазначених органах військового управління для ведення діловодства. Також слід звернути увагу суду на те, що Командувач Об`єднаних сил, Командувач угруповання об`єднаних сил та Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України це різні посадові особи, які, відповідно, очолюють різні органи військового управління та перебувають в різних місцях дислокації. Так, Командувач Об`єднаних сил, Командувач угруповання об`єднаних сил перебували в АДРЕСА_4 (використовували печатку та кутовий штамп НОМЕР_3 ), водночас Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України - АДРЕСА_3 (військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідач зазначив, що інформація та документи, які підтверджують безпосередньою участь позивача у бойових діях та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 по 10.06.2022 у Військової частини НОМЕР_1 відсутні.

15.09.2025 від т.в.о. начальника Головного оперативного управління ГШ ЗС України надійшла заява про виконання ухвали суду щодо правонаступника угруповання об`єднаних сил, яким у період з 24.02.2022 по 10.06.2022 використовувалась печатка військової частини НОМЕР_1 ІІ

Представник Головного оперативного управління ГШ ЗС України повідомив, що угруповання об`єднаних сил являлось тимчасовим військовим формуванням, пункт управління яким було сформовано за рахунок Військової частини НОМЕР_1 , відповідно використовувалась печатка цієї частини. Після розформування угруповання об`єднаних сил, Військова частини НОМЕР_1 продовжує виконувати завдання за призначенням у складі Сил оборони та використовує зазначену печатку.

В канві аргументації апеляційної скарги Військова частина НОМЕР_1 посилається на відсутність будь-яких документів на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 по 10.06.2022.

Однак, апеляційним судом встановлено, що вказаний тимчасовий орган військового управління був сформований за рахунок Військової частини НОМЕР_1 та використовував печатку цієї військової частини, а після розформування угрупування об`єднаних сил, Військова частина НОМЕР_1 продовжила виконання завдання за призначенням у складі Сил оборони та використовує зазначену печатку, що підтверджується відповіддю т.в.о. начальника Головного оперативного управління Генерального штабу ЗСУ від 15.09.2025.

Поряд з цим, довідка відповідача від 02.06.2023 № 313/11/514, згідно з якою позивач у 2022 році у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 не перебував, засвідчена печаткою військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Отже, на гербових печатках військових частин НОМЕР_1 і НОМЕР_3 зазначено однаковий код ЄДРПОУ, що свідчить про належність їх одній юридичній особі.

З вищенаведеного слідує, що юридичною особою Військовою частиною НОМЕР_1 використовується декілька гербових печаток з різними умовними номерами (без номера, ІІ, ІІІ тощо) для використання на різних територіях дислокації її структурними підрозділами.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку неможливо ставити в залежність право особи на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, від належного ведення, оформлення та передачу на зберігання документів між структурними підрозділами та/або тимчасовими органами військового управління, які могли б стати підставою для виплати позивачу належних сум грошового забезпечення.

На думку колегії суддів, також необхідно врахувати позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 23 травня 2024 року у справі № 120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі № 120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі № 280/2754/23 та від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23, за змістом якої порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Перебування позивача у розпорядженні тимчасового військового формування, яке на момент розгляду справи є розформованим, унеможливлює право особи на належний захист своїх прав, зокрема, шляхом визнання протиправними дій або бездіяльності тимчасового військового формування, у розпорядженні якого він перебував, та яке неналежним чином здійснювало оформлення, ведення, зберігання та передачу документів, які б підтверджували участь військовослужбовців у бойових діях, або відповідних заходах.

Однак, інші обставини у справі свідчать про те, що такий орган тимчасового військового управління, як Командування угруповання об`єднаних сил, було сформоване за рахунок Військової частини НОМЕР_1 та є її правонаступником, а тому саме Військова частина НОМЕР_1 є належним відповідачем у справі та має забезпечувати дотримання прав військовослужбовців, що були у розпорядженні Командування угрупування об`єднаних сил після його припинення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022 є протиправною.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 400/3535/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді А.Г. Федусик Г.В. Семенюк