Справа № 953/4151/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 р. Справа № 953/4151/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломацького районного суду Харківської області від 19.06.2025 по справі № 953/4151/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якій просив скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4588953, винесену 26 квітня 2025 року командиром 2 взводу 3-ї роти 3 батальйону УПП в Харківській області Шевченком Сергієм Юрійовичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що лише знаходився в автомобілі, а не керував ним, жодних доказів що підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення в постанові немає, а її зміст не відповідає обставинам справи.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 19.06.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про неврахування судом першої інстанції того, що будь-яких доказів, що підтверджують факт керування позивачем транспортним засобом матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що постановою серії ЕНА №4588953,винесеною 26 квітня 2025 року командиром 2 взводу 3-ї роти 3 батальйону УПП в Харківській області Шевченком Сергієм Юрійовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень 00 копійок за те, що 26 квітня 2025 року о 14 годині 58 хвилині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, днз НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. а ПДР України.

ОСОБА_1 не погодився із зазначеною постановою, звернувся до суду із позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що з оглянутих відеозаписів з бодікамер поліцейських за №№475516, 476016, 470081 вбачається, що під час складання постанови ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, жодних клопотань не заявляв, а лише повідомляв інспектору, що і раніше керував транспортним засобом оскільки не знав про існування постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 02 жовтня 2024 року, якою його було позбавлено права керування. Виходячи з з наведеного суд дійшов висновку про доведеність вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 24 постанови від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» Пленум Верховного Суду України зазначив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно імперативних приписів, закріплених в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 02 жовтня 2024 року постановою Ленінського районного суду міста Харкова у справі № 642/3838/24 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова набрала законної сили 15 жовтня 2024 року.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 26 квітня 2025 року о 14 годині 58 хвилині транспортним засобом OPEL ASTRA відповідачем надані до суду відеозаписи з бодікамер співробітників патрульної поліції та відеозапис реєстратора, розташованого в службовому автомобілі патрульної поліції.

Колегія суддів зазначає, що із досліджених відеоматеріалів встановлено перебування ОСОБА_1 на водійському місці в автомобілі, що не рухався, двигун вимкнений. Інформації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у русі, перед початком руху, або під час завершення руху надані відеоматеріали не містять.

Отже, відповідач не надав доказів на підтвердження події правопорушення, а саме руху транспортного засобу та керування ОСОБА_1 автомобілем, що виключає можливість встановити наявність правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а тому спірна постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є необґрунтованою та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову , а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. відповідно до квитанції від 30.04.2025, за подання апеляційної скарги 908,40 грн. відповідно до квитанції від 30.06.2025.

Враховуючи викладене, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 1514 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 19.06.2025 по справі № 953/4151/25 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4588953, винесену 26 квітня 2025 року командиром 2 взводу 3-ї роти 3 батальйону УПП в Харківській області Шевченком Сергієм Юрійовичем.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло