Справа № 580/10433/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

18 вересня 2025 року справа № 580/10433/25

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішення і податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ (далі ТОВ ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ, позивач) подало позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі ГУ ДПС у Черкаській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області №9749/23-00-09-01 від 12.08.2025 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Черкаській області № 617/23-00-09-03-36 від 16.06.2025 року про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

- поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального відомості про ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за реєстраційним № 2500005 від 21.02.2025р. видану позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю Черкасигазінвест.

Разом з позовом представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.06.2025 № 617/23-00-09-03-36 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, що була видана Товариству з обмеженою відповідальністю Черкасигазінвест за реєстраційним номером 2500005 від 21.02.2025 року за адресою місця торгівлі: Черкаська область, Золотоніський район, селище Михайлівна вул. Перемоги, 142/2 до завершення розгляду цієї справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову представник позивача зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити у майбутньому виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду позову, оскільки підприємницька діяльність ТОВ Черкасигазінвест фактично не ведеться, що неминуче призводить до заборгованостей перед контрагентами, викликаних поточними зобов`язаннями позивача, включаючи обов`язки по сплаті податків, тому в разі невжиття заходів забезпечення позову, можуть бути незворотними для його господарської діяльності, до простою обладнання, яке потребує постійного обслуговування, а забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право підприємства на здійснення господарської діяльності та надасть можливість підприємству, до остаточного вирішення спору, реалізовувати своє право на здійснення своєї господарської діяльності. При цьому, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Заподіяна позивачу шкода внаслідок зупинення господарської діяльності у зв`язку з неможливістю реалізації пального та відмовою контрагентів від співпраці буде значно більшою, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності призведе до значних зусиль та витрат.

В наслідок відсутності отримання прибутку наймані працівники перелік яких додається відповідно до штатного розкладу (фізичні особи) товариства не отримують гідної винагороди за свою працю, захист прав, свобод та інтересів яких є пріоритетними для суду, а тому вжиття забезпечення позову забезпечить дотримання балансу суспільних та приватних інтересів учасників.

Відтак, вжиття заходів забезпечення позову при вирішенні цієї справи буде у -повній мірі відповідати принципу верховенства права, задекларованого ст. 6 КАСУ, відповідно до якого, людина її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У випадку забезпечення позову, позивач продовжить здійснювати господарську діяльність та сплачувати податки до бюджету, що забезпечить фінансування економіки держави та територіальних громад в умовах воєнного стану.

Також представник позивача вказує, що припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним зі сторони відповідача, свідчить про упереджене ставлення до позивача з боку державного органу, порушення законних прав та інтересів останнього. Зазначене перешкоджає позивачу вести професійну діяльність в умовах військового стану. Також зазначені дії призводять до блокування бізнесу, який повинен працювати, зберігати робочі місця, виплачувати заробітну плату і сплачувати податки до державного бюджету України.

Під час вирішення заяви про забезпечення позову суд зазначає таке.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні бути вжиті лише в межах позовних вимог та відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд звертає увагу, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Проте, сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Суд враховує, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид діяльності позивача 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. Разом з тим, у позивача відкриті інші види діяльності: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Таким чином суд вважає, що позивач не обмежений правом на здійснення інших видів господарської діяльності. За таких обставин відсутні підстави вважати, що саме по собі анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним блокуватиме формування доходу, сплату податків та виплату його працівникам заробітної плати.

Суд не заперечує того, що забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного розпорядження може убезпечити позивача від понесення ним збитків, настання майнових втрат, нанесення шкоди у вигляді недоотримання прибутку тощо, однак зауважує, що такі обставини в будь-якому випадку не визначені нормами статті 150 КАС України як безумовні підстави для забезпечення позову, а отже, не вказують і не можуть вказувати на очевидну протиправність рішення, яке позивач оскаржує в судовому порядку.

Такий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 21 серпня 2025 року у справі 600/5185/24-а, який суд вважає застосовним у спірних правовідносинах. При цьому покликання представника позивача у заяві про забезпечення позову на ряд постанов Верховного Суду суд вважає помилковим, адже правовідносини у цих справах не є подібними.

Враховуючи наведені обставини та положення законодавства, суд вважає, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви та докази, з яких можливо встановити, що захист прав, свобод та інтересів заявника буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, виходячи з предмету цієї справи та обґрунтування позивача щодо необхідності вжиття таких заходів.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ про забезпечення позову в адміністративній справі № 580/10433/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 18.09.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК