Справа № 200/1339/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року справа №200/1339/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Шинкарьова І.В.), складеного в повному обсязі 02 червня 2025 року, у справі № 200/1339/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірним дій чи бездіяльності органу Пенсійного фонду України та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1) , в якому просить суд (урахування уточнення позовних вимог):

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на зміну рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.;

відновити дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 11.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 з 28.12.2021;

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з грудня 2024 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо безпідставного перегляду призначеної пенсії ОСОБА_1 , яка призначена на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі № 200/548/22.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах призначеної з 28.12.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 28.12.2021, з виплатою утвореної заборгованості, з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт вказав, що пільговий стаж (роботи підземні, професії за постановою №202 (25)) складає 15 років 11 місяців 25 днів (враховано на підставі висновків рішення суду з 24.03.1998 по 31.12.2008 та за даними персоніфікованого обліку з 01.01.1999 по 30.06.2014 (код підстави для обліку спеціального стажу ЗП3014А1)).

Пільговий стаж за Списком №1 складає 16 років 1 місяць 17 днів (враховано на підставі висновків рішення суду з 02.02.1998 по 24.03.1998 та з 24.03.1998 по 31.12.2008, за даними персоніфікованого обліку з 01.01.1999 по 30.06.2014 (код підстави для обліку спеціального стажу ЗП3014А1)

Не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.07.2014 по 30.11.2020, оскільки за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків, а довідки, які надав заявник разом із заявою: від 25.12.2020 № 407, від 24.12.2020 № 7074, № 7075, № 7076, від 03.12.2020 № 6749, № 6744, № 6745, № 6746, № 6747, № 6748, від 09.12.2020 № 6857, видані підприємствами, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть бути враховані при призначенні пенсії. Окрім того, у довідках зазначена інформація про сплату страхових внесків з 01.05.2015 до Пенсійного фонду Донецької Народної Республіки.

Враховуючи вищезазначене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу (25 років).

Вважає дії щодо призупинення виплати пенсії вважає правомірним.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1339/25, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа зареєстрована через підсистему «Електронний суд».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Макіївка Донецької області до м.Харкова, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6326- від 03.02.2021.

Позивач 28.12.2021 подав заяву №16222 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Пенсійного фонду України через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України. Його заяву було направлено на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06.01.2022 № 2600-0209-8/2325 позивачем було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі № 200/548/22, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 28.12.2021 № 16222 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 02.02.1998 по 24.03.1998 учнем гірника підземного третього розряду з повним робочим днем у шахті на ДВАТ «Шахта «Калінінська Східна» ДП ДХК «Макіїввугілля» та з 24.03.1998 по 31.12.2008 гірником підземним третього розряду з повним робочим днем у шахті на ДВАТ «Шахта «Калінінська Східна» ДП ДХК «Макіїввугілля», а також повторно розглянути довідки, які надав позивач разом із заявою: № 407 від 25.12.2020, № 7074 від 24.12.2020, № 7075 від 24.12.2020, № 7076 від 24.12.2020, № 6749 від 03.12.2020, № 6744 від 03.12.2020, № 6745 від 03.12.2020, № 6746 від 03.12.2020, № 6747 від 03.12.2020, № 6748 від 03.12.2020, № 6857 від 09.12.2020.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі № 200/548/22 позивачу призначено пенсію з 28.12.2021.

02.02.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо виплати пенсії, оскільки він не отримав пенсію у грудні 2024 року.

Листом від 19.02.2025 №5106-3733/Б-04/8-2000/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на звернення ВЕБ-20001-Ф-С-25-019985 від 02.02.2025 на веб-портал Пенсійного фонду України повідомляє, що після ретельної перевірки пенсійної справи головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі № 200/548/22 повторно розглянуто заяву від 28.12.2021 № 16222 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та на зміну рішення про призначення пенсії від 11.11.2022 було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії.

Виплату пенсії призупинено з 28.12.2021.

29.01.2025, за адресою проживання, яка зазначена в пенсійній справі, було надіслано лист № 2000-0307-8/15928 щодо суми переплати пенсії та її повернення.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема:

1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина;

6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки;

12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058)

№ 1058 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пп.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії (п.4.7 розділу VI, п.3.2 розділу ІІІ).

Таким чином, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Всупереч наведеному, відповідачем не надано суду доказів щодо здійснення ним своїх повноважень в частині отримання додаткових документів/надання заявнику допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу.

Згідно із ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З наведених норм вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву в записах в трудовій книжці, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а та від 11.07.2019 у справі № 127/1849/17.

Крім того, суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в межах спірних правовідносин та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, Позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Зокрема, відповідачі не були обмежені правом зробити запит на отримання додаткових документів від державного підприємства «МАКІЇВВУГІЛЛЯ», яке на час розгляду справи знаходиться за адресою 02088, Україна, місто Київ, вулиця Промислова, будинок, 10, Код .

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі № 127/16245/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі № 200/548/22 було повторно розглянуто заяву від 28.12.2021 № 16222 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та на зміну рішення про призначення пенсії від 11.11.2022 було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії, є передчасним та не обґрунтованим.

Разом з тим, такого рішення, як «рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.11.2022» суду не надано, доказів щодо існування (реквізити) такого рішення не наведено у відзиві, проте, разом з тим, з листа від 19.02.2025 №5106-3733/Б-04/8-2000/25 судом встановлено, що виплату пенсії призупинено з 28.12.2021, що свідчить про протиправність дій відповідачів.

З цього приводу суд вказує, що ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин"; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону №1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.49 Закону №1058-ІV у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Однак, зважаючи на встановлення судом протиправності дій відповідача ГУ ПФУ у м. Києві, щодо безпідставного перегляду трудового стажу позивача та відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність передбачених ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV підстав для припинення виплати пенсії позивачеві, як-то призначення йому пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості, чи неотримання позивачем призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд тощо.

Зважаючи на встановлення судом, що позивачу на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі № 200/548/22 позивачу призначено пенсію з 28.12.2021, доказів, як б стали підставою стали підставою для перегляду даного рішення, окрім заперечень пенсійного органу, суду не надано.

Зважаючи на це, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення частини позивних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату позивачу пенсії з 28.12.2021, оскільки, як встановлено судом, виплата такої пенсії була безпідставно та протиправно припинена.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 257, 308, 311, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного від 02 червня 2025 року у справі № 200/1339/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі № 200/1339/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць