Справа № 380/16410/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 рокусправа № 380/16410/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мартинюка В.Я. розглянувши в спрощеному провадженні без виклику сторін у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення №79 від 27.02.2025 року. яким відмовлено у переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-Vlll та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 XII у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби;

зобов`язати зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 XII, п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIIІ стаж роботи на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) ДПС, ДФС, Міндоходів України, Львівської митниці, Львівського обласного фінвідділу за період з 17.03.1986 р. по 01.08.2025 р. (по день подання позову) а саме з: 17.03.1998 р. по 29.06.1990 р. у Львівському обласному фінансовому управлінні: 17.03.1986 р. на посаді старшого економіста обласного будівельно промислового комплексу Львівського обласного фінансового управління; 03.10.1988 р. на посаді старшого ревізора -інспектора відділу фінансування АПК; 01.09.1989 р. на посаді замісника начальника відділу фінансування місцевого господарства і торгівлі; 01.11.1989 р. на посаді головного економіста відділу фінансування місцевого господарства і торгівлі; 02.07.1990 р. по 29.08.2005 р. у ДПІ Мінфіну у Львівській області, ДПА у Львівській області. 02.07.1990 р на посаді старшого державного податкового інспектора відділу по контролю за роботою податкових інспекцій в ДПІ Мінфіну УРСР по Львівській області; 01.03.1991 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу по контролю та організації роботи державних податкових інспекцій; 01.І0.І993 р. на посаді начальника відділу зборів та стягнень місцевих податків; 26.11.1996 р р. на посаді начальника відділу ДПА у Львівській області; 26.12.1996 р. на посаді начальника управління справляння місцевих податків та інших платежів; 01.04.1998 р. на посаді начальника управління ресурсних і не податкових платежів, місцевих податків і зборів; 16.02.1999 р. на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу внутрівідомчого контролю; 29.06.1999 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора цього відділу; 16.07.2002 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відомчого контролю; 02.06.2003 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відомчого та фінансового контролю; 20.10.2003 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу відомчого контролю; 01.11.2004 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора у відділ організації та проведення комплексних перевірок; з 30.08.2005 р. по 17.07.2013 р. у Львівській митниці, Західній регіональній митниці Львівській митниці Міндоходів: 30.08.2005 р. на посаді начальника сектору внутрішнього фінансового контролю Львівської митниці; 22.02.2006 р. на посаді начальника сектора з питань захисту прав інтелектуальної власності; 01.01.2007 р. на посаді головного інспектора сектору аналітичної роботи відділу інформаційно-аналітичної роботи служби координації і контролю діяльності підпорядкованих митниць; 16.03.2007 р. на посаді виконуючого обов`язку начальника сектору аналітичної роботи відділу інформаційно-аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць; 27.03.2007 р. на посаді начальника сектору аналітичної роботи відділу інформаційно-аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць; 01.06.2007 р. на посаді заступника начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи начальника сектору аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць; 01.05.2008 р. на посаді головного інспектора сектору контрольно-перевірочної роботи Львівської митниці; 12.03.2010 р. на посаді начальника сектору аналізу ризиків та контрольних заходів відділу контрольно-перевірочної роботи; 22.03.2010 р. на посаді начальника сектору аналізу та контрольних заходів відділу контрольно-перевірочної роботи; 04.02.2012 р. на посаді головного інспектора відділу митного аудиту ; 12.03.2013 р. на посаді заступника начальника відділу митного аудиту; 11.06.2013 р. на посаді головного інспектора сектору забезпечення доступу до публічної інформації та розгляду звернень громадян у Львівській митниці Міндоходів; з 18.07.2013 р. по 01.08.2025 р. (день подання позову) у ГУ Міндоходів у Львівській області, ГУ ДФС у Львівській області, ГУ ДПС у Львівській області: 18.07.2013 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу внутрішнього аудиту управління відомчого контролю та внутрішнього аудиту Г`У Міндоходів у Львівській області; 12.01.2015 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Львівській області; 12.02.2016 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області; 03.09.2019 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкових перевірок трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області; 17.09.2020 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту; 12.01.2021 р . на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області як відокремленого підрозділу ДПС України; 21.10.2021 р. на посаді головного державного інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області; 27.07.2022 р. на посаді головного державного інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області.

зобов`язати перевести з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIIl та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 18.02.2025 р. - на підставі поданої заяви зареєстрованої за №1499 та доданими до неї документами в тому числі і Довідками виданими мені ГУ ДПС у Львівській області 18.02.2025 р.: №127-13- 01-10-00-11; №128-13-0110-00-11; №27-13-01-10-21.

Позивач свої вимоги аргументує тим, що відповідач протиправно відмовив йому у переведенні пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з причин того, що у нього відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки вважає, що станом на 01.05.2016 року мав стаж державної служби більше 20 років та на той час працював на посаді державної служби, а на день звернення до органу пенсійного фонду із заявою на перехід на пенсію державного службовця його стаж державної служби складав більше 30 років. Крім того, посилається на правові позиції Верховного Суду, зазначені у позовній заяві.

Ухвалою суду від 18.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 07.08.2024 року, позивач отримує пенсію за віком (2 гр. загальне захворювання), призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З трудових книжок НОМЕР_2 убачається, що позивач, з 17.03.1986 року працював на таких посадах, зокрема, з:

17.03.1986 - старший економіст обласного будівельно-промислового комплексу Львівського обласного фінансового управління;

03.10.1988 - старший ревізор-інспектор відділу фінансування АПК;

01.09.1989 - заступник начальника відділу фінансування місцевого господарства і торгівлі;

01.11.1989 - головний економіст відділу фінансування місцевого господарства і торгівлі;

02.07.1990 - старший державний податковий інспектор відділу по контролю за роботою податкових інспекцій в ДПІ Мінфіну УРСР по Львівській області;

01.03.1991 - головний державний податковий інспектор відділу по контролю та організації роботи державних податкових інспекцій;

01.11.1992 - присвоєно звання радника податкової служби ІІ рангу;

01.10.І993 - начальник відділу зборів та стягнень місцевих податків;

06.05.1994 - прийнята присяга державного службовця;

26.11.1996 - начальник відділу ДПА у Львівській області;

26.12.1996 - начальник управління справляння місцевих податків та інших платежів;

01.04.1998 - начальник управління ресурсних і не податкових платежів, місцевих податків і зборів;

10.06.1998 - присвоєно спеціальне звання - Радник податкової служби І рангу;

16.02.1999 - старший державний податковий ревізор-інспектор відділу внутрівідомчого контролю на час відпустки по догляду за дитиною від до трьох років основного працівника;

29.06.1999 - головний державний податковий ревізор-інспектор;

16.07.2002 - головний державний податковий ревізор-інспектор відомчого контролю;

02.06.2003 - головний державний податковий ревізор-інспектор відомчого та фінансового контролю;

20.10.2003 - головний державний податковий ревізор-інспектор відділу відомчого контролю;

01.11.2004 - головний державний податковий ревізор-інспектор у відділі організації та проведення комплексних перевірок;

30.08.2005 - начальник сектора внутрішнього фінансового контролю Львівської митниці;

17.11.2005 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби»;

22.02.2006 - начальник сектора з питань захисту прав інтелектуальної власності;

09.05.2005 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 4 рангу»;

01.01.2007 - головний інспектор сектору аналітичної роботи відділу інформаційно-аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць;

16.03.2007 - виконуючий обов`язків начальника сектору аналітичної роботи відділу інформаційно-аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць;

27.03.2007 - начальник сектору аналітичної роботи відділу інформаційно-аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць;

01.06.2007 - заступник начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи начальника сектору аналітичної роботи служби координації та контролю діяльності підпорядкованих митниць;

05.06.2007 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 3-го рангу»;

01.05.2008 - головний інспектор сектору контрольно-перевірочної роботи та аналізу ризиків відділу організаційно-контрольної роботи Львівської митниці;

18.08.2008 - достроково призначено спеціальне звання «Інспектор митної служби 2 рангу»;

12.03.2010 - начальник сектору аналізу ризиків та контрольних заходів відділу контрольно-перевірочної роботи;

22.03.2010 - начальник сектору аналізу та контрольних заходів відділу контрольно-перевірочної роботи;

18.06.2010 - достроково присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 1-го рангу»;

18.06.2011 - достроково присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу»;

04.02.2012 - головний інспектор відділу митного аудиту;

12.03.2013 - заступник начальника відділу митного аудиту;

11.06.2013 - головний інспектор сектору забезпечення доступу до публічної інформації та розгляду звернень громадян у Львівській митниці Міндоходів;

18.06.2013 - присвоєно 12 ранг державного службовця;

18.07.2013 - головний державний ревізор-інспектор відділу внутрішнього аудиту управління відомчого контролю та внутрішнього аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області;

01.01.2014 - присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної служби І рангу»;

12.01.2015 - головний державний ревізор-інспектор відділу митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Львівській області;

12.02.2016 - головний державний ревізор-інспектор відділу митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області;

03.09.2019 - головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкових перевірок трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області;

17.09.2020 - головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту;

12.01.2021 - головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області як відокремленого підрозділу ДПС України;

21.10.2021 - головний державний інспектор відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області;

27.07.2022 - головний державний інспектор відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області.

В позовній заяві позивач зазначає, що продовжує працювати на даний час на вищевказаній посаді.

З матеріалів справи видно, що позивач 18.02.2025 року звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою, яка зареєстрована за № 1499 щодо переведення його з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», з наданими до вказаної заяви відповідними довідками від 18.02.2025 №127-13-01-10-00-11, №128-13-01-10-00-11 та №27-13-01-10-00-21 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Рішенням до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 27.02.2025 №79 відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю такого права.

Мотивами відмови є те, що основним критерієм, за яким слід визначити можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України №3723-ХІІ є встановлення за найманою посадою відповідного рангу. Відповідно до статті 343.1 Податкового Кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюється спеціальні звання. У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання надбавка за ранг державного службовця не виплачується. Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 , яка міститься в матеріалах електронної пенсійної справи, ОСОБА_1 працював в Державній податковій інспекції. Посади вищезазначеної інспекції не належить до посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України № 3723. Враховуючи вищенаведене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю права.

Будь-яких інших підстав для відмови в переході на пенсію позивачу у тексті оскарженого рішення пенсійний орган не виклав.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення органу Пенсійного фонду від 27.02.2025 №79 про відмову в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі - Закону №889-VIII) з 01.05.2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Водночас, згідно з статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу".

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Так, пунктом 1 Порядку №283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до ст.408 Митного кодексу України (в редакції Закону від 11 липня 2002 року № 92-IV) (далі - МК України) правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Згідно з ч.1 ст.413 МК України у вказаній вище редакції, особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.

Відповідно до частин 1, 2 статті 569 МК України (у редакції Закону від 13 березня 2012 року № 4495-VI) посадовими особами митної служби України є працівники митних органів України, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності митної служби України і яким присвоєно спеціальні звання митної служби. Посадові особи митної служби України є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митної служби України визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.588 МК України (у редакції Закону від 13 березня 2012 року №4495-VI) пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу". Час служби зазначених осіб в митних органах зараховується до стажу державної служби, необхідного для призначення пенсії державного службовця.

Частиною 1 статті 588 МК України (у редакції Закону № 405-VII від 04.07.2013) передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 (про що зазначено вище) та від 12.12.1991 (зокрема, ч.3 ст.154 МК України в редакції Закону № 1970-XII).

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Статтею 343 Податкового кодексу України передбачено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Враховуючи наведене, посадові особи державної митної служби та державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання і спеціалісти в апараті державної податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому суд вважає, що період проходження такої служби в митних та податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Суд відзначає, що за час проходження публічної служби позивачу присвоєно, в тому числі, спеціальні звання: «Інспектор митної служби»; «Інспектор митної служби 4 рангу»; «Інспектор митної служби 3-го рангу»; «Радник митної служби 3 рангу»; «Радник податкової служби ІІ рангу»; «Радник податкової служби І рангу» «Радник податкової та митної служби І рангу», а з 06.05.1994 була прийнята присяга державного службовця.

Суд зауважує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII і "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про державну службу" №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Суд зазначає, що дана норма поширюється виключно на працездатних державних службовців, а не інвалідів І та ІІ груп.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18.

Беручи до уваги вказані правові позиції Верховного Суду суд дійшов висновку, що оскільки позивач займав різні посади в органах державної податкової та митної служби, які віднесені до відповідної категорії посад державної служби, а отже відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-ІІІ такі мають бути зараховані до стажу державної служби за період роботи до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-Х/ІІІ від 10.12.2015 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ - 01.05.2016, становив 20 років, а також станом на час звернення до органів Пенсійного фонду досяг пенсійного віку та мав стаж державної служби понад 30 років та необхідний страховий стаж, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у переході з пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Наведене вказує на те, що відповідачем при прийнятті спірного рішення не було дотримано п.1 і п.3 ч.2 ст.2 КАС України, критеріїв правомірності.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту судом враховано таке.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма вказує на те, що завданням адміністративних судів є вирішення спору.

Оскільки оскаржене рішення є необґрунтованим, в частині визначення стажу державної служби позивача, який не був зарахований згідно записів трудових книжок, а також вимога щодо здійснення його переведення з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIIl та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 18.02.2025 р. - на підставі поданої його заяви зареєстрованої за №1499 та доданими до неї документами в тому числі і Довідками виданими ГУ ДПС у Львівській області 18.02.2025 р.: №127-13- 01-10-00-11; №128-13-0110-00-11; №27-13-01-10-21, як просить позивач, то суд вважає, що спір між сторонами у цій частині ще не виник, а тому такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 XII, п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIIІ стаж роботи на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) ДПС, ДФС, Міндоходів України, Львівської митниці, Львівського обласного фінвідділу за період з 17.03.1986 р. по 01.08.2025 р. (по день подання позову), а також вимогу щодо переведення з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIIl та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 18.02.2025 р. - на підставі поданої заяви зареєстрованої за №1499 та доданими до неї документами в тому числі і Довідками виданими мені ГУ ДПС у Львівській області 18.02.2025 р.: №127-13- 01-10-00-11; №128-13-0110-00-11; №27-13-01-10-21, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Суд відзначає, що дії зобов`язального характеру про повторний розгляд заяви позивача щодо здійснення зарахування його стажу роботи та переведення на пенсію державного службовця має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою ОСОБА_1 , яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області який є відповідачем у справі.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 року у справі №240/16372/23, який в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи наявні свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №259 та договір про надання правничих послуг № 25/25 від 01.08.2025 року, згідно якого пунктом 3.1. передбачено оплату в розмірі 2000,00 грн.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Беручи до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, то такі не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 27.02.2025 року №79, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-Vlll та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 XII у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (адреса: 61022, м.Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ) з урахуванням правової оцінки, наданої судом, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) щодо здійснення зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 XII, п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIIІ стаж роботи на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) ДПС, ДФС, Міндоходів України, Львівської митниці, Львівського обласного фінвідділу за період з 17.03.1986 р. по 01.08.2025 р. (по день подання позову), а також вимогу щодо переведення з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIIl та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 18.02.2025 р. - на підставі поданої заяви зареєстрованої за №1499 та доданими до неї документами в тому числі і Довідками виданими мені ГУ ДПС у Львівській області 18.02.2025 р.: №127-13- 01-10-00-11; №128-13-0110-00-11; №27-13-01-10-21.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (адреса: 61022, м.Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович