Справа № 134/1194/25
Суддя: Швець Л. В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/1194/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
16 вересня 2025 року селище Крижопіль
Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Швець Л.В.,
при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Близнюка Віктора Васильовича, про ухвалення додаткового рішення у справі № 134/1194/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 03 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 липня 2025 року № 2/25/432 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 17000 гривень, а провадження - закрито. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код: НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605,6 грн. судового збору.

У позовній заяві представник позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та зазначив, що вартість правничої допомоги орієнтовно становить 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача заявив, що докази по сплаті витрат на правничу допомогу будуть надані після рішення суду.

05 вересня 2025 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме - витрати на правничу допомогу в розмірі 4980 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дійшов такого.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою та сьомою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене свідчить, що норми КАС України передбачають такі критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

За змістом статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представник позивача надав суду: договір № 370 про надання правової (юридичної) допомоги від 29 липня 2025 року, укладений між адвокатом Близнюком В.В. та ОСОБА_1 ; додаткову угоду № 1 від 29 липня 2025 року до договору № 370 про надання правової (юридичної) допомоги щодо обрахування розміру гонорару; ордер на надання правничої допомоги від 29 липня 2025 року № 1220370; опис робіт від 05 вересня 2025 року виконаних за договором про правову допомогу № 370 від 29 липня 2025 року, відповідно до якого роботи виконані на 4980 гривень; рахунок № 370 від 05 вересня 2025 року на 4980 гривень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в пункті 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Зазначена справа для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, розмір відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, є співрозмірним з конкретними обставинами справи, з урахуванням їх складності, необхідних процесуальних дій сторони, в сумі 4980,00 грн.

Суд, під час вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу з територіального центру комплектування, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21 (предметом розгляду якої було стягнення витрат з територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), згідно з яким незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення. Суд касаційної інстанції погодився з висновком судів про стягнення з територіального центру комплектування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 55, 59, 132, 134, 139, 229, 241-243, 252 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Близнюка Віктора Васильовича, про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4980 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя