Справа № 420/10178/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10178/25
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.,

при секретарі Альонішко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича за ВП № 77383635 від 05.03.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича за ВП № 77383518 від 05.03.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича за ВП № 77383413 від 05.03.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь військової частини НОМЕР_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 7267,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановами відповідача про стягнення виконавчого збору від 05.03.2025 за ВП№77383635, ВП №77383518, ВП 77383413 щодо примусового виконання одного рішення немайнового характеру постановлено стягнути з боржника в/ч НОМЕР_1 три виконавчі збори в сумарному розмірі 96000,00 гривень на підставі статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». Військова частина НОМЕР_1 вважає, що державним виконавцем неправильно визначено розмір виконавчого збору, оскільки спірні відносини, які розглядались у справі №420/7855/24 мають всі ознаки майнового спору та повинні бути об`єднані в одне з`єднане виконавче провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича за ВП № 77383635 від 05.03.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича за ВП № 77383518 від 05.03.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича за ВП № 77383413 від 05.03.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн. Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь військової частини НОМЕР_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн

Не погоджуючись з таким рішенням, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять апеляційну скаргу задовольнити; повністю скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що подані на примусове виконання виконавчі листи по справі № 420/24584/24 передбачають зобов`язання боржника особисто вчинити певні дії, тому зазначене судове рішення є рішенням немайнового характеру. Апелянт зазначає, що за змістом частини першої статті 63 Закону № 1404-VШ рішеннями немайнового характеру є рішення за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що розмір виконавчих зборів має обраховуватися державним виконавцем з урахуванням сум нарахованих та виплачених стягувачу надбавки за кваліфікацію, винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби у ВП № 77383635, ВП № 77383518 та ВП № 77383413, оскільки рішення (виконавчі листи) немайнового характеру та підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому статтею 63 Закону № 1404-УШ та виконавчий збір стягується відповідно до частини 3 статті 27 Закону № 1404-УІН в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою положення частини 4 статті 27 закону № 1404-VIII згідно з яким, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.

15 вересня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій, з урахуванням того, що в Одеському апеляційному суді на 10:20 год. 16.09.2025 р. розглядається справа, де відповідачем є військова частина НОМЕР_1 , представник позивача просить розглянути справу без участі представника позивача. Зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у справі № 420/24584/24, яке набрало законної сили 11.02.2025 р., адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію з 01.01.2010 року по 01.03.2018 року в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру. Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та доплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікація з 01.01.2010 року по 01.03.2018 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби. Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби. Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

20.02.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи №420/24584/24:

щодо зобов`язання НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням;

щодо зобов`язання НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням;

щодо зобов`язання НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та доплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) надбавку за кваліфікація з 01.01.2010 року по 01.03.2018 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум.

На підставі заяв ОСОБА_1 від 27.02.2025 (вх.№3958, 3959, 3960 від 04.03.2025), старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень від 05.03.2025 року:

ВП № 77383635 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/24584/24 від 20.02.2025 року щодо зобов`язання НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням;

ВП № 77383413 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/24584/24 від 20.02.2025 року щодо зобов`язання НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та доплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікація з 01.01.2010 року по 01.03.2018 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

ВП № 77383518 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/24584/24 від 20.02.2025 року щодо зобов`язання НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням.

Згідно з п.2 вказаних постанов боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Згідно з п. 3 вказаних постанов постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 гривень (UAH).

Постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.03.2025 року за виконавчими листами Одеського окружного адміністративного суду №420/24584/24 від 20.02.2025 року у ВП № 77383635, № 77383413, № 77383518 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір по 32000,00 грн. в кожному провадженні.

Не погоджуючись з постановами про стягнення виконавчого збору позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновок відповідача про те, що вирішений Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/24584/24 спір носить не майновий характер, є помилковим. А відтак, у даному випадку розмір виконавчого збору має обраховуватися державним виконавцем з урахуванням сум нарахованих та виплачених стягувачу надбавку за кваліфікацію, винагороду за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку про неправомірність постанов старшого державного виконавця ВПВР УЗПРВР Південного МРУ про стягнення виконавчого збору №77383635, № 77383413, № 77383518 від 05.03.2025р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п.14 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

З аналізу вказаних норм у їх сукупності слідує, що при надходженні до органу ДВС заяви стягувача про примусове виконання виконавчих листів, виданих судом, державний виконавець, за відсутності передбачених Законом №1404-VIII підстав для повернення виконавчого листа без прийняття його до виконання, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Лише після відкриття виконавчого провадження державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження наявність або відсутність іншого виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника. У випадку наявності такого виконавчого провадження - вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при надходженні до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) трьох виконавчих листів, виданих судом 20.02.2024р. по справі №420/24584/24, старший державний виконавець ВПВР УЗПРВР Південного МРУ правомірно виніс постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, щодо розміру виконавчого збору колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з ч.4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Отже, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17 (провадження №12-76гс18) та від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19 (провадження №12-36гс200).

Як вже зазначалось, підставою для прийняття державним виконавцем постанов про стягнення виконавчого збору № 77383635, № 77383413, № 77383518 від 05.03.2025р. стали виконавчі листи 420/24584/24, видані Одеським окружним адміністративним судом.

Ознайомившись та проаналізувавши зміст рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 р. у справі №420/24584/24 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що метою звернення ОСОБА_1 (стягувача у виконавчому провадженні) до суду з відповідним позовом є відновлення майнових прав шляхом зобов`язання НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та доплатити надбавку за кваліфікація з 01.01.2010 року по 01.03.2018 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням; винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням, що, в свою чергу, є благом, яке після його перерахунку та виплати піддається грошовій оцінці.

Таким чином, висновок відповідача про те, що вирішений Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/24584/24 спір носить не майновий характер, є помилковим. А відтак, у даному випадку розмір виконавчого збору має обраховуватися державним виконавцем з урахуванням сум нарахованих та виплачених стягувачу надбавку за кваліфікація, винагороду за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби.

З огляду на вищезазначене, вірним є висновок суду першої інстанції про неправомірність постанов старшого державного виконавця ВПВР УЗПРВР Південного МРУ про стягнення виконавчого збору №77383635, № 77383413, № 77383518 від 05.03.2025р.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко