Справа № 420/12840/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/12840/25

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Коваль М.П., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Каверіна Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга адвоката Каверіна Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у розмірі 1453,44 грн.

11 вересня 20245 року до канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій повторно було зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), оскільки предмет розгляду даної справи стосується пенсійного забезпечення позивача, а отже його права на соціальний захист як учасника бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення апелянта як учасника бойових дій від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, суд виходить з того, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із зазначенням конкретних його складових. Таким чином, предмет спору у цій справі не стосується соціального чи правового захисту позивача, як учасника бойових дій в розумінні пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI та статті 22 Закону №3551-ХІІ.

Аналогічна правова позиція була викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2023 року (справа № 120/3185/22-а).

Посилання на правові позиції Верховного Суду, наведені апелянтом в заяві про усунення недоліків не є релевантними до обставин даної справи, з огляду на відмінність як суб`єктного складу (відповідачами у зазначених справах були територіальні органи Пенсійного Фонду України), так і предмету спору (перерахунок і виплата пенсії, стягнення відповідних пенсійних виплат тощо).

Натомість, у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2025 року (справа №520/23062/24), яка стосувалась застосування механізму множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, суд дійшов висновку, що скаржник повинен сплачувати судовий збір під час розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

У ч. 1, 3, 6 ст. 121 КАС України закріплено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду. Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк.

Отже, законодавством регламентовано процесуальні гарантії забезпечення доступу до правосуддя і забезпечення практичної можливості їх реалізації покладено на суд.

Таким чином, враховуючи вчинення апелянтом дій, спрямованих на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя, вважаю за необхідне продовжити апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, на десять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Продовжити апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання зазначеної ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453,44 грн.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 КАС України, скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль