Справа № 420/11978/25
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О. О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 03 від 27.01.2025 про відмову в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 21.01.2025 в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до cт. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та здійснити з 21.01.2025 року переведення із пенсії за віком на пенсію державного службовця в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Головного управління ДПС в Одеській області про складові частини заробітної плати від 20.01.2025 № 20-22/15-32-10-02-12, відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та cт. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 20.04.1995 по 28.02.2012, з 29.02.2012 по 01.07.2013, з 01.01.2014 по 12.01.2015, з 13.01.2015 по 01.05.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що має право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідно на статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII. Станом на 01.05.2016 (набрання чинності Законом № 889-VIII), позивач мала понад 20 років стажу роботи на посадах, що належать до категорії державних службовців, оскільки працювала в органах державної податкової служби з 03.04.1995 по 09.12.2024. Посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями з особливим статусом. Відповідно до Податкового кодексу України (стаття 344.1), період роботи таких осіб, включаючи тих, кому присвоєно спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби.

Головне управління ПФУ в Кіровоградській області зазначає, що позивачка не має права на переведення на пенсію державного службовця, оскільки згідно з наданими документами, стаж позивачки на посадах державних службовців станом на 1 травня 2016 року становить лише 6 місяців 17 днів. Періоди роботи з 20.04.1995 по 28.02.2012 та з 01.01.2014 по 12.01.2015 не були враховані, оскільки позивачка працювала на посадах, де присвоювалися спеціальні звання, а не ранги державних службовців. Періоди з 29.02.2012 по 01.07.2013 та з 13.01.2015 по 01.05.2016 також не зараховано через відсутність у її трудовій книжці записів про присвоєння відповідного рангу.

Головне управління ПФУ в Одеській області, вважає рішення про відмову правомірним, оскільки Пенсійний фонд в Кіровоградській області діяв у межах чинного законодавства, зокрема постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1, яке зобов`язує органи державної влади діяти лише у спосіб, що передбачений законодавством.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є одержувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.01.2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця.

Відповідно до принципу екстериторіальності, заяву передано до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 03 від 27.01.2025 відмовлено у переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами регламентовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, який діяв до 01.05.2016 року, та від 10.12.2015 року № 889-VIII, який діє з 01.05.2016 року.

Статтею 5 Закону визначена сфера дії Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 24 Закону, яка визначає періоди, з яких складається страховий стаж, встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон 889-VIII).

Статтею 90 Закону України № 889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII регламентує питання пенсійного забезпечення державних службовців, а саме право на отримання пенсії за вислугою років.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII визначені категорії державних службовців за якими збережено право на отримання пенсії у порядку ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII.

Вказаними особами є особи, які на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII, тобто станом на 01.05.2016 року: - мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII; - займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

Статтею 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені умови призначення пенсії за віком. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами 1 і 2 цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням пенсійного віку отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійного віку позивачка досягла 21.01.2025 і на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII (01.05.2016) працювала на посаді завідувача сектору погашення боргу в Березівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, тобто займала посаду державного службовця, із присвоєнням спеціального звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу». Загальний стаж державної служби складає понад 20 років.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що до заяви від 01.01.2025 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка додала копії наступних документів: паспорту громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; довідки про складові заробітної плати для державного службовця від 20.01.2025 № 22/15-32-10-02-12, що видана Головним управлінням ДПС в Одеській області; довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців від 20.01.2025 № 21/15-32-10-02-12, що видана Головним управлінням ДПС в Одеській області; довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів від 20.01.2025 № 20/15-32-10-02-12, що видана Головним управлінням ДПС в Одеській області; наказу від 09.12.2024 № 1614-о про звільнення з посади головного державного інспектора Північного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Одеській області.

Пенсійний фонд у Кіровоградській області не заперечує факт подання позивачкою цих документів разом з заявою від 01.01.2025 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», водночас посилається саме на недостатність підстав для переведення на пенсію державного службовця.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03.07.2018 при розгляді у касаційному порядку справи № 569/350/17 зазначено, що аналізуючи норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом від 10.12.2015 року № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Суд вважає, позивачку такою, що відповідає вимогам, визначеним ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Підставою для відмови у переведенні на пенсію державного службовця у рішенні Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 03 від 27.01.2025 зазначено, відсутність необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців. З оскаржуваного рішення також вбачається, що стаж позивача на таких посадах станом на 01.05.2016 становить лише 6 місяців 17 днів, оскільки періоди роботи на посадах із присвоєнням спеціального звання, не враховані.

Суд приходить до висновку про протиправність, такого рішення та вважає таким, що порушує законні права позивача, оскільки загальний стаж державної служби ОСОБА_1 складає понад 20 років, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС в Одеській області № 106/Б/15-32-11-02-26 від 01.07.2025, та відповідно до якої загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 44 роки 3 місяці.

Проаналізувавши матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норми закону, які відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача з врахуванням наведених обставин та висновків суду.

Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 03 від 27.01.2025 року про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 211,20 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 700,00 гривень.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 03 від 27.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 21.01.2025 в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 700 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.09.2025.

Суддя Олександр ХУРСА