Справа № 640/182/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/182/19 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08.08.2018 № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що декларація №143941 за результатами річного декларування доходів, отриманих у 2016 році подавалася ним не до 01.05.2017, а 28.12.2017 - у зв`язку з перенесенням строків її подачі відповідно до п.п. 170.11.2 Податкового кодексу України до 31.12.2017 (на підставі його заяви, поданої у квітні 2017 року до контролюючого органу в Голосіївському районі м. Києва, з причини відсутності підтверджуючих документів щодо суми отриманого у 2016 році доходу з іноземних джерел) і цей факт відповідачем проігноровано.

Також позивач стверджує, що у відповідача в межах камеральної перевірки відсутні повноваження досліджувати питання своєчасності сплати податків, оскільки останні перебувають поза межами предмету такої перевірки.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 30 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, також в порушення чинного законодавства не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази. На думку апелянта, наведені порушення призвели до необ`єктивного, неправильного та незаконного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що при обчисленні строку на сплату узгодженого грошового зобов`язання слід керуватися п.179.7 статті 179 Податкового кодексу України. Стверджує, що положення п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України дають підстави стверджувати, що граничним строком сплати узгодженого грошового зобов`язання за декларацією платника є 10 днів, що настають за граничним днем для подання декларації, а саме до 10.01.2018.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 у складі судді-доповідача Єгорової Н.М., суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В. відкрито апеляційне провадження, встановлено строк, протягом якого учасники справи можуть подати відзив на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою суду від 04.03.2025 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Наказом голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2025 року № 22 к/гс «Про надання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною ОСОБА_2 » судді Єгоровій Н.М. надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, з 12 травня по 17 липня 2026 року.

Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2025 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ та заяв про прийняття додаткових судових рішень, які перебувають у провадженні судді Єгорової Н.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025, справа №640/182/19 передана судді-доповідачу - Кузьмишиній О.М.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М. та суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В. від 03.06.2025 прийнято справу №640/182/19 до свого провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, письмового відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за результатами якої було складено акт від 18.07.2018 року № 1115/26-15-13-04-28.

Відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 на порушення вимог п. 57.1 ст. 57, п. 179.7 статті 179 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено (перераховано) узгоджену суму грошового зобов`язання по ПДФО.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 08.08.2018 № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДФО у розмірі 20% у сумі 216, 00 грн.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суд за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо висновків акту перевірки, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пп. 168.2.1 п. 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно пп. 168.2.2 п. 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності або не є особою, яка перебуває на обліку y контролюючих органах як особа, що провадить незалежну професійну діяльність.

Відповідно до п. 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно пп. 49.18.4 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно пп. 170.11.2 п. 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, у разі якщо згідно з нормами міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, платник податку може зменшити суму річного податкового зобов`язання на суму податків, сплачених за кордоном, він визначає суму такого зменшення за зазначеними підставами у річній податковій декларації. У разі відсутності в платника податку підтверджуючих документів щодо суми отриманого ним доходу з іноземних джерел та суми сплаченого ним податку в іноземній юрисдикції, оформлених відповідно до статті 13 цього Кодексу, такий платник зобов`язаний подати до контролюючого органу за своєю податковою адресою заяву про перенесення строку подання податкової декларації до 31 грудня року, наступного за звітним.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 декларація №143941 за результатами річного декларування доходів отриманих ним у 2016 році подавалася не до 01.05.2017, а 28.12.2017, у зв`язку з перенесення строків її подачі відповідно до п.п.170.11.2 статті 170 Податкового кодексу України до 31.12.2017 (на підставі заяви, поданої 28.02.2017 до контролюючого органу в Голосіївському районі м. Києва за податковою адресою, з причин відсутності підтверджуючих документів щодо суми отриманого ним у 2016 році доходу іноземних джерел) (а.с.119).

Щодо доводів апелянта про те, що при обчисленні строку на сплату узгодженого грошового зобов`язання слід керуватися п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

П.179.7 статті 179 Податкового кодексу України передбачено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Таким чином, одним із встановлених випадків, коли сума податкового зобов`язання, зазначена платником податків у поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті не протягом 10 календарних днів, як це передбачено п. 57.1 Податкового кодексу України, є сплата податку на доходи фізичною особою та військового збору за наслідком річного декларування, оскільки граничний строк сплати цих податків, встановлений ПК України, - 1 серпня наступного після звітного року (п. 179.1), за умови попереднього подання декларації до 1 травня (п. 49.18.4).

Таким чином, Податковий кодекс України фактично встановлює 3 місячний строк для сплати фізичними особами податку на доходи та військового збору за наслідком річного декларування.

З урахуванням же того, що граничним строком для подання податкової декларації про майновий стан і доходи фізичною особою, у випадку подання нею передбаченої п. 170.11.2 ПК України заяви, є не 1 травня, а 31 грудня року, що настає за звітним, а тому відповідно, і граничний строк для сплати визначеного такою декларацією податкового зобов`язання теж змінюється (переноситься) - до 31 березня наступного року.

Колегією суддів встановлено, що позивачем суму податкового зобов`язання з військового збору у розмірі 2873,88 грн за поданою ним податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2016 рік №143941 сплачено 21.03.2018, тобто в межах встановленого Податковим кодексом України 3-місячного строку.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових та доведених підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 № .

Окрім цього, колегією суддів встановлено, що в акті перевірки від 18.07.2018 №1115/26-15-13-04-25 контролюючим органом вказано про порушення платником податку пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України, однак в податковому повідомленні-рішенні від 08.08.2018 № встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, передбаченого пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Вказані обставини свідчать про невідповідність між висновками акту перевірки та підставами податкового повідомлення-рішення, що являється порушення вимог статті 58 та 86 Податкового кодексу України.

Крім того, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції правомірно відхилив посилання позивача на неможливість перевірки своєчасності сплати військового збору під час камеральної перевірки, оскільки 26.04.2018, після внесення відповідних змін до Податкового кодексу України Законом №1797-VIII, які набули чинності з 01.01.2017, питання своєчасності та повноти сплати податків (узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання) могли перевірятися податковим органом у т.ч. шляхом проведення камеральної перевірки.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві -

залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі №640/182/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Є.О.Сорочко

Є.В.Чаку