Справа № 320/45430/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення ним Ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві документів за результатами розгляду нею матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, - без прийняття відповідного рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги в порядку та в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції";

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України витребувати у Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві повернуті їй цим Міністерством документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 2 групи інвалідності, в порядку та в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", - і з урахуванням правової оцінки наданої Окружним адміністративним судом м.Києва у справі № 640/13353/20 від 19.05.2021 прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 2 групи інвалідності, в порядку та в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у справі №640/13353/20 було зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 постанові Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі-Порядок №850).

Проте, відповідач листом №292/15-2022 від 05.01.2022 повернув матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги та не прийняв жодного рішення за результатами розгляду таких документів.

На думку позивача, такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач за результатами розгляду відповідних документів мав прийняти один із двох видів рішення: або про призначення одноразової грошової допомоги, або про відмову у призначенні такої допомоги.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 10.09.2025.

06.06.2025, під № 13514 до суду від МВС України надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Апелянтом було заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з викликом сторін, проте дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Ураховуючи приписи ст. 311 КАС України, у даному випадку, наявні підстави для розгляду цієї справи в порядку письмового провадження, при цьому, що з клопотань апелянта не вбачається, які конкретно обставини, потребують детального аналізу саме в судовому засіданні, до того ж, нових документів/пояснень по справі не подавалось, з огляду на що, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання апелянта про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням сторін, як необґрунтованого.

Разом з тим, незалежно від виду провадження (письмового або відкритого судового засідання) судом здійснюється аналіз та надається оцінка всім доводам учасників справи та перевіряється рішення суду згідно з приписами ст. 308 КАС України.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 640/13353/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2021, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення Ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві листом від 07 серпня 2019 року №15/2-3112 матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 18 квітня 2019 року третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо повернення ОСОБА_1 листом від 03 березня 2020 року матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 11 листопада 2019 року другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У вказаному рішенні судом встановлено, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 31.12.1999 № 478 о/с, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ згідно з підпунктом "а" пункту 64 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114.

Київською міською дирекцією НАСК "Оранта" 30.09.2005 здійснено виплату ОСОБА_1 страхової суми у розмірі 1150,0 грн. у зв`язку із встановленням 25% втрати працездатності.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії АВ №0999110 ОСОБА_1 08.04.2019 за результатом первинного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

24.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Міністерство внутрішніх справ України листом від 07.08.2019 №15/2-3112 повернуло матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 18.04.2019 йому ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АБ №425446 позивачу з 11.11.2019 встановлена ІІ група інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

13.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві листом №1/335-пд від 03.03.2020 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності та повернула позивачу документи.

У судовому рішенні суд зазначив, що спосіб, у який Міністерство внутрішніх справ України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, Порядком № 850 не передбачені.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 640/13353/20 ГУ МВС України в місті Києві подав до Міністерство внутрішніх справ України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 400250,00 грн.

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянув матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та листом №292/15-2022 від 05.01.2022 повідомив Ліквідаційну комісію ГУ МВС України у місті Києві про прийняття рішення про відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги.

Так, відповідач зазначив, що пунктом 4 Порядку № 850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідач зазначив, що установлення позивачу при повторному огляді медико-соціальною експертною комісією ІІ групи інвалідності (11.11.2019) та 60% втрати працездатності (02.12.2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення позивачу 25% втрати професійної працездатності (2005), що суперечить умова Порядку №850.

Відповідач зауважив, що вищевказані невідповідності надісланих матеріалів вимогам Порядку №850 унеможливили затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що:

- положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності;

- після надходження передбачених Порядком № 850 документів МВС України, зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги, у даному випадку, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянув матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги у листі № 292/15-2022 від 05.01.2022 зазначив про прийняття рішення про відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги;

- разом тим, норми чинного законодавства не встановлюють типову форму такого рішення, що в свою чергу, не позбавляє контролюючий орган можливості викласти відповідне рішення у вигляді листа, в якому чітко зазначено про прийняття рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги та вказав конкретні мотиви такої відмови (установлення позивачу при повторному огляді медико-соціальною експертною комісією ІІ групи інвалідності (11.11.2019) та 60% втрати працездатності (02.12.2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення позивачу 25% втрати професійної працездатності (2005)), що відповідає вимогам пункту 9 Положення №850;

- рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги було оформлено відповідачем саме у вигляді листа №292/15-2022 від 05.01.2022, що не суперечить вимогам Порядку №850, а також, листу Міністерства внутрішніх справ України №292/15-2022 від 05.01.2022 саме, як рішенню контролюючого органу про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, вже була надана правова оцінка судом під час розгляду справи №640/8323/22.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом під час розгляду спору так і не було виконано основних завдань адміністративного судочинства, зокрема, ефективний захист прав позивача від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, відповідач за результатами розгляду відповідних документів, та з урахуванням висновків суду, мав прийняти один із двох видів рішення: або про призначення одноразової грошової допомоги, або про відмову у призначенні такої допомоги, що не було виконано, натомість, лист, не є рішенням субґєкта владних повноважень, яке створювало б відповідні наслідки. Судом не було враховано, що повернення Ліквідаційній комісії документів, як таких, що не відповідають вимогам законодавства, п. 14 Порядку № 850, не передбачено, тому дії відповідача щодо повернення документів без прийняття відповідного рішення суперечить нормам законодавства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII та Порядку №850 (який набрав чинності з 31.10.2015) пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

До набрання чинності Законом №580-VIII, тобто до 07.11.2015, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовано статтею 23 Закону №565-ХІІ та Порядком №850, відповідно.

Відповідно до положень ст. 23 Закону №565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону № 565-XII, Кабінет Міністрів України прийняв Порядок № 850.

Відповідно до п. 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку № 850, також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункт 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850, МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з п. 10 Порядку № 850, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

З наведеного слідує, що на час виникнення спірних відносин за позивачем, як колишнім працівником органів внутрішніх справ, у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, право на отримання одноразової грошової допомоги зберігалось згідно із пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII, водночас, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції щодо процедури, умов, розмірів, а також строків, визначає саме Порядок № 850.

Так, відповідно до пункту 4 Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Як обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18 зазначила, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зав`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Положеннями статті 23 Закону № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом № 580-VII, не передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Слід наголосити на тому, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у справі № 711/1837/18 відступила від висновку, викладеного вперше у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16 та інших, у яких містися такий чи подібний висновок щодо застосування положень статті 23 Закону № 565-XII та пункту 4 Порядку № 850 та дійшла такого висновку щодо застосування цих норм матеріального права у подібних правовідносинах:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції зберіглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що у позовній заяві позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що відповідач всупереч вимогам Порядку № 850, не прийняв жодного рішення за результатами розгляду його документів щодо призначення одноразової грошової допомоги та безпідставно повернув такі документи Ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві відповідним листом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 640/13353/20, Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України було розглянуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та листом від 05.01.2022 №292/15-2022 повідомлено позивача про прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що, дійсно, ща приписами Порядку № 850, після надходження передбачених Порядком № 850 документів, МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Тож, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянув матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги у листі №292/15-2022 від 05.01.2022 зазначив про прийняття рішення про відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, при цьому, норми чинного законодавства не встановлюють типову форму такого рішення, що в свою чергу, не позбавляє контролюючий орган можливості викласти відповідне рішення у вигляді листа.

Колегія суддів також бере до уваги й те, що відповідач у листі №292/15-2022 від 05.01.2022 чітко зазначив про прийняття рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги та вказав конкретні мотиви такої відмови (установлення позивачу при повторному огляді медико-соціальною експертною комісією ІІ групи інвалідності (11.11.2019) та 60% втрати працездатності (02.12.2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення позивачу 25% втрати професійної працездатності (2005)), що відповідає вимогам пункту 9 Положення №850.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги було оформлено відповідачем саме у вигляді листа №292/15-2022 від 05.01.2022, що не суперечить вимогам Порядку № 850, до того ж, листу Міністерства внутрішніх справ України №292/15-2022 від 05.01.2022 саме, як рішенню контролюючого органу про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, вже була надана правова оцінка судом під час розгляду справи № 640/8323/22, тому суд не може вдаватися в періоцінку тим обставинам, що вже були предметом розгляду судом та з привожду яких вже постановлено рішення, що набрало законної сили.

Так, ОСОБА_1 звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у затвердженні висновку Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.05.2021 у справі №640/13353/20 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2021;

- зобов`язати вчинити дії щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, в порядку та в розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у справі №640/13353/20 від 19.05.2021.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2022 у справі №640/8323/22, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.04.023, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Так, у вказаних судових рішеннях суди дійшли висновку щодо правомірності прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що відповідач у спірних відносинах, приймаючи рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, то переоцінку правовідносинам, що вже були предметом судового розгляду, виходить за межі повноважень суду та суперечить основним завданням судочинства.

Щодо посилань апелянта на висновки суду по справі № 640/13353/20, колегія суддів зазначає, що дане рішення стосувалось прийняття Міністерством внутрішніх справ України в місячний строк після надходження документів рішення про призначення відповідної допомоги або про відмову в її призначенні з наведенням чітких мотивів такої відмови.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що передусім, доводи апеляційної скарги стосуються правовідносин, з приводу яких наявне судове рішення, що набрало законної сили в межах розгляду справи № 640/8323/22. Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 у справі № 640/8323/22.

Щодо посилань позивача на те, що у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у справі №640/13353/20 суд дійшов висновку про безпідставність повернення відповідачем листом від 07.08.2019 №15/2-3112 матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги та неприйняття відповідного рішення, з вказаного рішення суду вбачається, що лист відповідача від 07.08.2019 № 15/2-3112 не містив жодних висновків щодо результатів розгляду відповідних матеріалів.

Натомість, у листі №292/15-2022 від 05.01.2022 чітко вказано про прийняття рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги та наведені мотиви відмови, у зв`язку з чим, висновки позивача про те, що листом №292/15-2022 від 05.01.2022, як попередньо, листом №15/2-3112 від 07.08.2019 відповідач лише повернув матеріали без прийняття відповідного рішення, є помилковими, на чому також цілком обґрунтовано наголосив і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Щодо посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду в справі № 360/1605/21 (постанова від 22.09.2022), колегія суддів зауважує, що правовідносини у даній справі та справі, на яку посилається апелянт не є тотожними, адже суд касаційної інстанції виснував, що наведені скаржником доводи у касаційній скарзі щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, пункту 4 Порядку № 850 та неврахування висновків щодо застосування положень останнього, викладених у постановах Верховного Суду, є передчасними, оскільки рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги з боку відповідача прийнято не було (МВС України, всупереч положенням Порядку № 850 повернуло матеріали поданої заяви щодо призначення одноразової грошової допомоги до Головного Управління МВС України в Луганській області в особі Ліквідаційної комісії. Відтак, колегія суддів доходить висновку, що уповноваженим органом не прийнято передбаченого положеннями чинного законодавства рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), а відтак питання наявності або відсутності у позивача права на отримання такої допомоги не може бути встановлено у межах цієї справи. Натомість, у даній справі наявне рішення про відмову у виплаті грошової допомоги, з наданням підстав для прийняття такого рішення, що, власне, і давало позивачу підстави для оскарження такого рішення в суді по суті (вимоги: визнати протиправними дії щодо відмови у затвердженні висновку Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.05.2021 у справі №640/13353/20 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2021), у межах розгляду справи № 640/8323/22.

Тож, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

Є.О. Сорочко