Справа № 620/16363/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

12.12.2024 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з березня по травень 2024 року включно, у розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з березня по травень 2024 року включно, у розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з червня по листопад 2024 року включно, у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з червня по листопад 2024 року включно, у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у вказані періоди 2024 року приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у зв`язку з має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 збільшеної до 100000 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 у задоволенні позову було відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Крім того, апелянт наголосив, що судом першої інстанції не вживалися заходи щодо встановлення обставин у справі і витребування доказів необхідних позивачу для підтвердження його позиції. При цьому до апеляційної скарги апелянтом залучено копії книг прийняття та здавання чергування роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , та проаналізовано судову практику Верховного Суду з подібних спорів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 було відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.

30.04.2025 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено щодо правильності висновків суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 справу було призначено у порядку письмового провадження, а 08.07.2025 витребувано у відповідача додаткові документи для встановлення додаткових обставин через аргументи апелянта.

Зокрема судом було витребувано документи: копії бойових наказів (бойові розпорядження), журналу бойових дій, журналу ведення оперативної обстановки, бойових донесень або постову відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт начальника (командира) підрозділу та інші документи про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, а також кількості днів участі військовослужбовця у таких діях та заходах за період з березня 2024 по травень 2024 року та довідку щодо виплат останнього за цей період.

18.07.2025 відповідач на виконання ухвали суду від 08.07.2025 надав додаткові пояснення з додатковими документами.

Зокрема, апелянтом зазначено, що позивач у період з березня 2024 по травень 2024 року не брав участь у бойових діях, через, що надіслав лише частину витребуваних документів за інших період, коли позивач брав участь у бойових діях і йому було виплачену вказану доплату, а саме за 7 днів вересня 2024 року - в розрахунку 30000,00 грн. та 2 дні вересня 2024 року - в розрахунку 100000,00 грн., за 15 днів жовтня 2024 року - в розрахунку 30000,00 грн., 8 днів листопада 2024 року - в розрахунку 100000,00 грн.

Станом на 11.09.2025 апелянт не надав пояснення з приводу додаткових пояснень відповідача від 18.07.2025.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справи у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи встановлені судом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації та відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №263 з 13.10.2023 зарахований до списків особового складу частини, взятий на всі види забезпечення за посадою командир НОМЕР_2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів в/ч НОМЕР_3 (а.с. 74 зворот).

Наказом командира в/ч НОМЕР_3 від 01.02.2024 №6-РС позивача призначено на посаду зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів.

Відповідно до наказу від 21.02.2024 №59 позивач справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 102 зворот).

Згідно довідки про доходи від 15.01.2025 №18/99, виданої в/ч НОМЕР_3 , позивачу виплачено щомісячну винагороду, передбачену Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за лютий, вересень-листопад 2024 року пропорційно дням участі у бойових діях/заходах, а саме за 7 днів вересня 2024 року - в розрахунку 30000,00 грн. та 2 дні вересня 2024 року - в розрахунку 100000,00 грн., за 15 днів жовтня 2024 року - в розрахунку 30000,00 грн., 8 днів листопада 2024 року - в розрахунку 100000,00 грн. (а.с. 106 зворот).

Вищенаведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимим доказами.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (надалі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах .

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям було видано наказ від 31.03.2022 №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" (далі - Наказ №164).

Пунктом 1 Наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які проходять військову службу в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 Наказу №164-АГ під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; з завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій, виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Наказу №164 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Відповідно до пункту 4 Наказу №164-АГ начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Пунктом 5 цього наказу визначено, що виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби. В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Пунктом 12 Наказу №164 визначено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач безпосередньо брав участь у бойових діях і виконував бойові (спеціальні) завдання: 9 днів у вересні 2024 року, 15 днів у жовтні 2024 року та 8 днів у листопаді 2024 року.

За вказані дні позивачу виплачувалась відповідна винагорода, що підтверджено довідкою про доходи позивача від 15.01.2025 №18/99, виданої в/ч НОМЕР_3 , згідно якої позивачу виплачено за лютий, вересень-листопад 2024 року пропорційно дням участі у бойових діях/заходах, а саме за 7 днів вересня 2024 року - в розрахунку 30000,00 грн. та 2 дні вересня 2024 року - в розрахунку 100000,00 грн., за 15 днів жовтня 2024 року - в розрахунку 30000,00 грн., 8 днів листопада 2024 року - в розрахунку 100000,00 грн. (а.с. 106 зворот).

Доказів того, що позивач у інші періоди 2024 року приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, суду не надано.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є правильним.

Колегією суддів вживалися заходи щодо витребування додаткових документів з підстав заявлених аргументів апелянта і їх перевірки, проте, як зазначено відповідачем, документи відносно позивача, які оформлялись відповідачем у 2024 році, надані усі суду і знаходяться в матеріалах справи.

Щодо копії книг прийняття та здавання чергування роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , які надав апелянт, то вказані документи не підтверджують обставини безпосередню участь позивача у бойових діях або у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

З огляду на вказане і судова практика Верховного Суду з подібних спорів, зазначена позивачем, не підлягає прийняттю до уваги, оскільки різна практика виникає з огляду на обсяг наданих сторонами доказів, які і підлягають оцінці при прийнятті рішення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції є правильними, доводи апелянта їх не спростовують.

Щодо всіх інших доводів апелянта, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати в силу ст.139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова О.В. Епель

В.В. Файдюк