Справа № 160/28447/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28447/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/28447/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виявилися у відмові виплатити ОСОБА_1 пенсії в розмірі 234 282,80 (двісті тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 80 коп., що підлягала виплаті, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у адміністративній справі №160/10986/22 її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (актовий запис №9), виданим 15.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської селищної ради селища міського типу Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, та залишилась недоодержаною ним, в зв`язку із його смертю;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 234 282,80 (двісті тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 80 коп., що підлягала виплаті на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у адміністративній справі №160/10986/22 її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (актовий запис №9), виданим 15.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської селищної ради селища міського типу Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області та залишилась недоодержаною ним, в зв`язку із його смертю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 є дочкою померлого пенсіонера Міністерства оборони України ОСОБА_2 , який за життя перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Апелянт зазначає, що вона проживала разом з батьками. За життя її батькові ОСОБА_2 була нарахована доплата до пенсії з 01.04.2019 по 31.03.2023 в сумі 234 282,80 грн, проте доплата виплачена не була. На думку апелянта, судом першої інстанції не було проведено належним чином дослідження всіх обставин справи, наслідком чого стало помилкове визначення спірних правовідносин у даній справі, що призвело до помилкового напрямку дослідження обставин справи та ухвалення судом рішення з порушенням норм матеріального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 68% сум грошового забезпечення.

Листом №0400-010202-8/8/41874 від 30.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_2 , що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі №160/10986/22 проведено перерахунок його пенсії з 01.04.2019 у розмірі 68% від грошового забезпечення 33096,25 грн., яке зазначено у довідці від 19.07.2021 за №ФД97901, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_3 без обмеження максимальним розміром пенсії, що доплата за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 складає 234282,80грн. та буде здійснена після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Черкаською селищною радою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років, про що 12.04.2024 складено відповідний актовий запис №9.

Згідно з довідкою вих.№117 від 23.05.2024 про реєстрацію/останнє місце проживання спадкодавця та про склад зареєстрованих на момент смерті, виданої Центром надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що ОСОБА_2 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; на день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1949 р.н. (дружина) та ОСОБА_1 , 1984 р.н. (донька).

05.06.2024 приватний нотаріус Дейнека Л.А. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою №83/02-14 від 05.06.2024, в якій, на підставі ст. 1221, ст. 1268 Цивільного кодексу України, згідно ст. 4, ст. 46 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з оформленням спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкова справа №29/2024, який на день смерті постійно мешкав в смт. Гвардійське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , просила надати інформацію про недоотримані пенсійні виплати померлого.

Відповідач листом від 18.06.2024 повідомив приватному нотаріусу Дейнека Л.А., що відповідно до статті 61 Закону №2262-ХII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати, годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Згідно з рішень суду ОСОБА_2 були нараховані доплати пенсії по справам №160/21193/21, №160/10986/22 та №160/21221/23, для отримання цієї доплати необхідно звернутись до суду.

09.08.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила виплатити їй пенсію в розмірі 234282,80грн., що підлягала виплаті на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у адміністративній справі №160/10986/22 її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та залишилась неодержаною в зв`язку з його смертю.

До вказаної заяви позивачем було долучено копії наступних документів: свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; паспорту громадянина України ОСОБА_1 ; ???свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ; витягу з реєстру територіальної громади від 23.05.2024; ???довідки №117 від 23.05.2024, яка видана ЦНАП Черкаської селищної ради; ???листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010202-8/41874 від 30.03.2023; ???запиту приватного нотаріуса Дейнеки Л.А. за вих. №83/02-14 від 05.06.2024; ??? листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вх.№0400-010508-8/126085 від 18.06.2024; ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі.

Листом №50074-35852/Б-01/8-0400/24 від 10.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивачу, що відповідно до статті 61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Питання щодо отримання заборгованості за рішеннями суду №160/21193/21 та №160/10986/22 позивач має право вирішити в судовому порядку, згідно судового рішення №160/21221/23 заборгованість відсутня.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті їй нарахованої на виконання рішення суду від 05.09.2022 у справі №160/10986/22 та недоотриманої за життя пенсії (доплати) у зв`язку зі смертю пенсіонера, її батька, звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів того, що позивач є членом сім`ї померлого, що забезпечена пенсією у разі втрати годувальника, матеріали справи не містять. Відсутні і докази того, що позивач є членом сім`ї, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті. Суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин (відповідні правові висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 р. у справі № 804/15129/15).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У силу вимог ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Водночас за змістом частин 1, 3 ст.61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч.1 ст.61 Закону № 2262-ХІІ, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, є доходом сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли член сім`ї пенсіонера, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізував своє право на отримання неодержаної пенсії, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону № 1058-IV та ч.1 ст.61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримав таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, від 28.11.2023 у справі № 420/244/20, від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а, від 27.05.2024 у справі № 240/9888/21.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач звернулась до відповідача із заявою в порядку ст.61 Закону № 2262-ХІІ 09.08.2024, тобто не пізніше шести місяців після смерті батька, як передбачено вказаною нормою.

Вказані обставини свідчать про те, що спір між сторонами виник із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його дій у сфері публічно-правових відносин при виконанні своїх повноважень, а отже підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам по суті, колегія суддів виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до частин 1-3 статті 61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Разом з цим частина 1 статті 61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Так, вищевказаними положеннями Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, незалежно від того, чи належать вони до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №3-1 під час подання особою заяв, передбачених пунктами 2, 3 розділу І цього Порядку, пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків особою надається документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі і в електронній формі.

В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Пункт 9 розділу ІІ Порядку №3-1 передбачає, що до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством передбачено обов`язковий перелік документів, які подаються до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та які підтверджують право на отримання відповідної виплати, зокрема, членами сім`ї померлого пенсіонера, які проживали разом із ним на день його смерті.

Позивачем до заяви від 09.08.2024 додано витяг з реєстру територіальної громади від 23.05.2024, з якого встановлено місце реєстрації позивача з 15.03.2001: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

З аналізу наведеної норми, колегією суддів встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є позивача з 15.03.2001: АДРЕСА_1 .

Вказана адреса житла позивача відповідає зареєстрованому мсцю проживання померлого батька ОСОБА_2 .

Колегія суддів звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що на підтвердження відомостей про проживання разом із пенсіонером ОСОБА_2 позивачем надано довідку про реєстрацію/останнє місце проживання спадкодавця та про склад зареєстрованих на момент смерті вих.№117 від 23.05.2024 та витяг з реєстру територіальної громади, внаслідок чого судом першої інстанції зроблено висновок про те, що вказані документи засвідчують лише зареєстроване місце проживання позивача, яке відповідає зареєстрованому місцю проживання померлого батька, однак не засвідчують, що позивач проживала разом із батьком на день його смерті.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Порядку №3-1 належним доказом місця проживання є витяг з реєстру територіальної громади.

В Порядку 3-1 чітко визначено, що в заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Отже подання відмінних документів від тих, що визначені Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядок №3-1 не вимагає.

Таким чином, позивачем підтверджено належними доказами, визначеними Порядком №3-1, місце проживання разом з померлим батьком ОСОБА_2 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

Доказів проживання позивача за іншою адресою матеріали справи не містять, відповідачем не доведено.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову за наведених обставин.

Враховуючи, що позивачем надано повний перелік документів до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, передбачених пунктом 1 розділу ІІ, пунктом 9 розділу ІІ Порядку №3-1, відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні заяви позивача з підстав надання неповного пакету документів.

Колегія суддів доходить висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виразились у відмові у виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 234 282,80 (двісті тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 80 коп., що підлягала виплаті, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у адміністративній справі №160/10986/22 її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (актовий запис №9), виданим 15.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської селищної ради селища міського типу Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, та залишилась недоодержаною ним, в зв`язку із його смертю.

Щодо захисту прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 234 282,80 (двісті тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 80 коп., що підлягала виплаті на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у адміністративній справі №160/10986/22 її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (актовий запис №9), виданим 15.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської селищної ради селища міського типу Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області та залишилась недоодержаною ним, в зв`язку із його смертю, колегія суддів зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Оскільки заява позивача не була розглянута по суті, а відповідачем відмовлено у виплаті недоотриманих сум пенсій за померлого пенсіонера з формальних підстав непідтвердження місця проживання, що визнано протиправним цим судовим рішенням, відповідач має повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024 про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові суду.

Отже, колегія суддів вважає, що в даній справі ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024 про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, його висновки щодо відмови у задоволенні позову не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в повному обсязі.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн та за подання апеляційної скарги 2205,80 грн, стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на сплату судового збору пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 1 708,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/28447/24 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/28447/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 234 282,80 (двісті тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) грн 80 коп., що підлягала виплаті, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у адміністративній справі №160/10986/22 її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (актовий запис №9), виданим 15.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської селищної ради селища міського типу Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, та залишилась недоодержаною ним, в зв`язку із його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024 про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 , з урахуванням висновків, викладених у цій постанові суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1 708 (одна тисяча сімсот вісім) гривень 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко