Справа № 120/3964/25
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2025 р. Справа № 120/3964/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Могилів-Подільської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Могилів-Подільської міської ради, що виявилися у ненаданні позивачу відомостей про перелік депутатів Могилів-Подільської міської ради, керівників структурних підрозділів, службових та посадових осіб, керівників комунальних підприємств Могилів-Подільської міської ради, які в період з 24.02.2022 і по момент надання відповіді були відправлені у відрядження за кордон; країна відрядження, та місце відрядження, дата відрядження; мета відрядження; який отримано результат від вищезазначених відрядження; джерело фінансування вищезазначених відряджень;

- зобов`язати Могилів-Подільську міську раду із дня набрання чинності рішення Вінницького окружного адміністративного суду надати відомості про перелік депутатів Могилів-Подільської міської ради, керівників структурних підрозділів, службових та посадових осіб, керівників комунальних підприємств Могилів-Подільської міської ради, які в період з 24.02.2022 і по момент надання відповіді були відправлені у відрядження за кордон; країна відрядження, та місце відрядження, дата відрядження; мета відрядження; який отримано результат від вищезазначених відрядження; джерело фінансування вищезазначених відряджень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 04.11.2024 засобами Інтернет-ресурсу він звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації. Через відсутність відповіді, ним було сформоване та направлене повторне звернення, однак відповідачем запитувану інформацію надано не було, а тому ОСОБА_1 вважає таку бездіяльність протиправними діями відповідача.

Вказане і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою від 31.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву. Витребувано у сторони відповідача додаткові докази.

04.04.2025 від Могилів-Подільської міської ради надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду, в якому відповідач, надав докази отримання запитів ОСОБА_1 від 04.11.202, від 30.01.2025 та вказав про наступне.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" у разі введення в Україні воєнного стану депутати місцевих рад, а також керівники структурних підрозділів державних органів та органів місцевого самоврядування, працівники, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, мають право перетинати державний кордон на підставі відповідних рішень про службові відрядження, Могилів-Подільською міською радою Вінницької області не приймалось рішень стосовно службових відряджень. Однак, пропуск через державний кордон жінки (у тому числі тієї, яка є усиновлювачем, опікуном, піклувальником, однією з прийомних батьків або однією з батьків-вихователів) та/або чоловіка, який є одиноким батьком, одиноким усиновлювачем або опікуном, піклувальником, прийомним батьком чи батьком-вихователем (за умови, що він не перебуває у шлюбі та самостійно виховує та утримує дитину без участі матері), із числа вищезазначених осіб, які мають або виховують дитину/дітей віком до 18 років, під час їх виїзду за межі України з метою відвідування таких дітей, які перебувають за межами України, або для супроводження таких дітей для виїзду за межі України здійснюється уповноваженими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних підтвердних документів.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.11.2024 ОСОБА_1 через засоби інтернет-ресурсу платформи "Доступ до правди" звернувся із запитом про надання публічної інформації до Могилів-Подільської міської ради. Запит стосувався відповіді на наступні питання щодо:

- переліку депутатів Могилів-Подільської міської ради, керівників структурних підрозділів, службових та посадових осіб, керівників комунальних підприємств Могилів - Подільської міської ради, які в період з 24.02.2022 і по момент надання відповіді були відправлені у відрядження за кордон;

- країни відрядження, та місця відрядження (населений пункт і так далі), дата відрядження;

- мети відрядження (підписання договорів, переймання досвідом тощо);

- який отримано результат від вищезазначених відрядження;

- джерел фінансування вищезазначених відряджень.

30.01.2025 позивачем у той же спосіб було повторно сформовано та направлено відповідачу аналогічне звернення.

Проте, відповідь на запити не була надана, що, на думку позивача, є порушенням Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з преамбулою Закону України "Про інформацію" цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.

Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За змістом частини 1 статті 6 Закону України "Про інформацію", право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про інформацію", право на інформацію охороняється законом.

Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

За змістом статті 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Стаття 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" всі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації з запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частин 2, 5 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Суд враховує та матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача засобами електронного зв`язку, направивши запити про надання публічної інформації від 04.11.2024 та від 30.01.25 на ім`я відповідача, на підтвердження чого ОСОБА_1 додає роздруківки із сайту "Доступ до правди".

Факт отримання цих запитів адресатом підтверджується наданими Могилів-Подільською міською радою копіями зареєстрованих у відділі "Центру надання адміністративних послуг" Могилів-Подільської міської ради від 04.11.2024 за вх. №11-12/78 та від 31.01.2025 за вх. № 11-12/20-із запитів.

Тобто, як видно із зареєстрованих відповідачем копій запитів такі було ним отримано, проте жодних доказів надання позивачу відповіді на його запити у порядку та строки, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації", відповідачем суду не надано.

Отже, судом встановлено неналежний розгляд відповідачем запитів позивача про надання доступу до публічної інформації від 04.11.2024 та від 30.01.25, відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Тому, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд вважає, що відновити порушені права позивача слід шляхом зобов`язання відповідача надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 04.11.2024, оскільки у розумінні статті 8 Закону України "Про звернення громадян", у випадку надсилання заявником кількох звернень з однаковим змістом, причиною чого була відсутність відповіді на перше звернення, орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути саме первинне звернення, яке надійшло першим у хронологічному порядку. Оскільки це звернення не було розглянуте по суті, воно зберігає свою юридичну значущість, а наступне тотожне звернення не набуває ознак "повторного" у розумінні статті 8 Закону України "Про звернення громадян". Відтак, відповідь повинна бути надана саме на первинне звернення.

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі системного аналізу норм чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити повністю, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі суд не вирішує.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Могилів-Подільської міської ради, яка полягає у ненаданні відповіді на запит ОСОБА_1 від 04.11.2024 про надання публічної інформації.

Зобов`язати Могилів-Подільську міську раду надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 04.11.2024 про надання публічної інформації, у встановлений Законом України "Про доступ до публічної інформації" спосіб та строк.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Могилів-Подільська міська рада Вінницької області (площа Шевченка, 6/16, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.09.2025.

Суддя Томчук Андрій Валерійович