Справа № 320/10765/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Київ № 320/10765/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказу Міністерства юстиції України № 4137/ 5 від 01 грудня 2023 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ».

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки при здійсненні державної реєстрації на підставі довідки БТІ щодо реєстрації права власності за заявником відсутній обов`язок визначати обсяг цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, а також перевіряти повноваження представника юридичної особи щодо вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав. Крім того, позивач зазначає, що в нього були відсутні правові підстави для відмови у здійснення реєстраційних дій, оскільки надані заявником документи відповідали вимогам законодавства. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що спірний наказ є таким, що прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки під час проведення камеральної перевірки було встановлено порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1. вимог статей 3, 10, 18, 22, 24 Закону №1952-IV, на підставі чого складено акт від 01.12.2023 № 6612/19.1.1/23. Відповідач наголошує, що камеральна перевірка щодо позивача є такою, що проведена у повній відповідності до вимог чинного законодавства та з дотриманням усіх необхідних процедур. У зв`язку з викладеним, відповідач просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Також, відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, у клопотанні не зазначено, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

На адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 20.10.2023 №17/4673вих.23 (вх.№ 165074-7-23 від 25.10.2023), від 26.10.2023 №4812.x-23 23 (вx. № 165981-7-23 від 26.10.2023) щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 21.01.2022 за фактом відчуження та незаконного заволодіння 17.06.2021 фізичними особами державного майна, просили провести перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. на дотримання нею вимог законодавства під час проведення реєстраційних дій від 17.06.2021 у Державному реєстрі прав.

За результатом розгляду вищевказаних відомостей, Мін?юстом було прийнято рішення у формі наказу від 13.11.2023 № 2606/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ».

За результатами проведеної камеральної перевірки у Державному реєстрі прав приватного нотаріуса ОСОБА_1., Комісією було виявлено порушення у сфері державної реєстрації прав та складено акт від 01.12.2023 № 6612/19.1.1/23.

На підставі встановлених порушень, Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі наказу від 01.12.2023 №4137/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким тимчасово блоковано позивачу доступ до Державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць.

Позивач не погоджуючись із правомірністю наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2023 року № 4137/ 5, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV /надалі - Закон № 1952-IV/ регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру; камеральна перевірка - перевірка, що проводиться у приміщенні Міністерства юстиції України виключно на підставі даних Державного реєстру прав.

Положеннями статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державним реєстратором є нотаріус.

Згідно з частиною 1 статті 37-1 Закону №1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав. За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав. У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 37-1 Закону №1952-IV за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 4 статті 37-1 Закону №1952-IV).

Постановою КМУ від 21 грудня 2016 р. № 990 затверджено Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який визначає процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфера державної реєстрації), критерії, за якими здійснюється моніторинг реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та визначається ступінь відповідальності за порушення у сфері державної реєстрації.

Підпунктом 4 пункту 4 Порядку № 990 передбачено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації.

Пунктами 9-10 Порядку № 990 визначено, що камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту.

Пунктом 13-1 Порядку №990 визначено, що результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписується усіма членами комісії.

У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті/довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів (у разі складення акта); пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (у разі складення акта).

В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються встановлені у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

Згідно з пунктом 14 Порядку №990 за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Як встановлювалось вище, на адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 20.10.2023 №17/4673вих.23 (вх.№ 165074-7-23 від 25.10.2023), від 26.10.2023 №4812.x-23 23 (вx. № 165981-7-23 від 26.10.2023) щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 21.01.2022 за фактом відчуження та незаконного заволодіння 17.06.2021 фізичними особами державного майна, просили провести перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. на дотримання нею вимог законодавства під час проведення реєстраційних дій від 17.06.2021 у Державному реєстрі прав.

Суд вказує про дотримання відповідачем порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації.

Таким чином, суд зазначає, що у даному випадку у відповідача були достатні підстави для проведення камеральної перевірки - стаття 37-1 Закону №1952-IV та підпункт 4 пункту 4 Порядку №990.

Протилежного позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів.

Стосовно порушень, встановлених під час проведення камеральної перевірки позивача, суд вказує наступне.

Як встановлювалось судом вище, при проведенні камеральної перевірки було встановлено, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 17.06.2021 № 46299362, поданої ОСОБА_2 , приватним нотаріусом ОСОБА_1. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2021 № 58837894, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 000 на нежитлове приміщення № 347 (в Літ А), розташоване за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 35, прим. 347 (далі - об?єкт), проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (номер запису 42583349).

Згідно з відомостями Державного реєстру прав до заяви було долучено наступні документи:

- договір купівлі-продажу нежилого приміщення від 19.02.2010, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. 19.02.2010 за реєстровим № 236;

- інформаційну довідку від 14.05.2021 НЖ-2021 № 6539, видану КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на об?єкт в Бюро технічної інвентаризації 04.03.2010 за реєстровим № 5282-П;

- акт прийому-передачі нежилого приміщення № 347 у будинку АДРЕСА_1 від 01.03.2010, укладений між ДП Міністерства оборони України «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат» в особі начальника Петрушина І.В. та ОСОБА_2 ;

- технічний паспорт, виготовлений станом на 17.12.2018 ПТ «Бюро технічної інвентаризації та оцінки».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об?єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Частиною третьою статті 10 Закону, передбачено, що розгляд заяв та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до частини п?ятої статті 18 Закону у разі якщо державна реєстрація прав проводиться не у результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, державний реєстратор обов?язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи щодо вчинення дій, направлених на набуття. зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав.

Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо особи, якій належить нерухоме майно на певному речовому праві, та щодо особи, яка набуває певних речових прав.

Згідно з частиною четвертою статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Разом з тим, з аналізу договору встановлено, що «Продавцем» вказано ДП Міністерства оборони України «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат» () в особі начальника Петрушина Ігоря Вікторовича.

При цьому, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 04.02.2010 проведено державну реєстрацію припинення ДП «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат Міністерства оборони України».

Станом на 19.02.2010, а саме станом на момент укладення Договору ДП «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат Міністерства оборони України» було припинено.

Враховуючи те, що ДП «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат Міністерства оборони України» було припинено 04.02.2010, а договір укладено 19.02.2010, акт прийому-передачі складено 01.03.2010, суд вказує про обґрунтованість висновків відповідача про те, що поданий договір та акт прийому-передачі не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Таким чином, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, що при проведенні реєстраційних дій за заявою № 46299362, приватним нотаріусом ОСОБА_1. порушено вимоги статей 3, 10, 18, 22, 24 Закону №1952-IV.

Стосовно посилань позивача в обґрунтування своїх вимог на довідку БТІ від 14.05.2021, враховану ним під час державної реєстрації, суд вказує про їх безпідставність, оскільки позивач помилково стверджує про те, що КП Київська міська рада "Київське міське бюро технічної інвентаризації" є органом місцевого самоврядування, оскільки вказаний суб`єкт виступає як комунальне підприємство, створене та підпорядковане органам місцевого самоврядування для здійснення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Щодо доводів позивача про відсутність необхідності здійснювати перевірку право- та дієздатності юридичної особи, що уклала договір із ОСОБА_2 у 2010 році, суд вказує про їх необґрунтованість, оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, вказана норма зобов`язувала позивача під час здійснення дій щодо державної реєстрації, зокрема, перевіряти право- та дієздатність ДП «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат Міністерства оборони України», чого ним зроблено не було.

Стосовно доводів позивача про відсутність у нього підстав для відмови заявнику у здійсненні реєстраційних дій, судом також не приймаються до уваги, оскільки позивачем перед проведенням державної реєстрації не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, чим допущено приписів п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-IV.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини справи, суд дійшов висновку, що при прийнятті наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2023 року № 4137/ 5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 » не було допущено порушень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 990.

Разом з тим, суд вказує, що право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю Мін`юсту та відноситься до його дискреційних повноважень.

Із урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить висновку, що спірний наказ Міністерства юстиції України відповідає вимогам законодавства і підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов до задоволення не підлягає, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.