Справа № 544/1733/25
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/1733/25
пров. № 2-а/544/47/2025
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді Сайко О.О.

секретар судового засідання Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин адміністративну справу за позовом представника позивача Гармаш Нелі Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Гармаш Неля Миколаївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №307 від 17.07.20245 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 09.05.2025 року ОСОБА_1 разом із дружиною повертався з робочої поїздки м. Черкаси до свого місця проживання в м. Пирятин. На блокпосту в районі с. Благодатне Золотоніського району його транспортний засіб зупинили працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач на вимогу представників відповідача пред`явив військово-обліковий документ. Після перевірки даних позивача, як повідомили представники відповідача в системі «Оберіг», порушень військового обліку не було виявлено, однак зі слів представників відповідача йому необхідно пройти військово-лікарську експертизу, оскільки в системі «Оберіг» відсутні актуальні дані про військово-лікарську експертизу (далі - медичний огляд) та почали наполягати на проходженні медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач повідомив, що перебуває на військовому обліку за місцем свого проживання, тобто в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), тим більше позивач не має при собі документів, які достовірно можуть вказувати на його стан здоров`я. Однак, ці слова ніяким чином не переконали працівників відповідача. Обґрунтований сумнів, що такий медичний огляд буде об`єктивним та врахує всі дані про його стан здоров`я не були прийняті працівниками відповідача. При цьому вказані працівники повідомили або вони викликають поліцію, яка затримує позивача і доставляє його до ТЦК, або один із працівників сідає в авто позивача і вони їдуть до ТЦК. Позивач погодився на другий варіант. Після приїзду до ТЦК, працівники повідомили позивачу, що о 21.00 його повезуть на «нічний медичний огляд», при цьому позивач жодним чином не відмовлявся від медичного огляду, проте попросив видати йому повістку, з таким розрахунком, що позивач мав змогу зібрати медичні документи вдома та взяти свою медичну карту в сімейного лікаря, тобто пройти медичний огляд, який би не суперечив нормам законодавства та був максимально об`єктивним. В період перебування позивача в приміщенні ТЦК, йому безпідставно було змінено місце перебування на військовому обліку з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання.

Згідно протоколу №307 про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 року: «09 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порушення вимог абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов 'язок і військову службу», пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №°1487 від 30.12.2022 року, після прибуття 09.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовився від отримання картки для проходження медичного огляду (про що о18 год. 25 хв. 09.05.2025 був складений акт відмови від проходження військово - лікарської комісії Вх. №), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період». Лише зранку 10.05.2025 року Позивача відпустили, проте видали повістку №341, відповідно до якої Позивачу «належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 11.05.2025 року о 9.00 годині, за адресою АДРЕСА_2 для проходження військово-лікарської комісії та уточнення облікових даних» та надали копію Протоколу №307, в якому була вказана дата та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У визначений час та дату позивач прибув до ТЦК, однак його не допустили до приміщення ТЦК та повідомили, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом відбудеться в іншу дату, про яку позивач буде повідомлений.

22.07.2025 року у застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями Viber, який підв`язаний до номера мобільного телефону позивача, надійшло повідомлення, до якого була прикріплена Постанова № 307 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 17.07.2025 року. Зміст отриманої Позивачем Постанови №307 є аналогічним Протоколу №307.

Вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зазначає, що розгляд адміністративних матеріалів відбувся не в ту дату, яка зазначена в протоколі, а фактичного через два місяці після дати, що була визначена в протоколі, та яка не була відома позивачу. Так, ні Протокол №307, ні Постанова №307 не містить конкретного порушення норми законодавства, зокрема «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України» №1487 від 30.12.2022 року (далі - Правила), які були порушені Позивачем. Вказаний відповідачем пункт 1 Правил містить декілька підпунктів та абзаців, тобто декілька правил, яких мають дотримуватися військовозобов`язані і за порушення яких може наставати адміністративна відповідальність. Крім цього, що позивач не міг «відмовитися від отримання картки для проходження медичного огляду», адже серед документів, які видають ТЦК військовозобов`язаним такий документ жодним нормативно - правовим актом не визначений.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №307, який отримав Позивач, вказано, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 16 год. 00 хв. 16 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, позивач належним чином був повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 16 год. 00 хв. 16 травня 2025 року.

Водночас, Позивач не подавав ні заяв, ні клопотань, в якому останній просив би відкласти на іншу дату або саме на дату 17 липня 2025 року розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП, а про іншу дату позивач так і не був повідомлений.

Отже відсутній факт належного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи у встановлений процесуальний спосіб. Тобто, розгляд справ відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, достатніх доказів про «відмову від отримання картки для проходження медичного огляду» ні Протокол №307 , ні Постанова №307 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - не містять.

З врахуванням вищенаведеного, доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Просить постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 307 від 17.07.2025 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП, у виді штрафу в сумі 17 000 грн, визнати протиправною та скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Одночасно повідомила суд, що документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть подані додатково.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ухвалою суду від 01.08.2025 одночасно з відкриттям провадження у справі ухвалено витребувати із ІНФОРМАЦІЯ_7 матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідач ухвалу суду не виконав, матеріали адміністративної справи до суду не направив, у зв`язку з чим справу розглянуто на підставі наявних матеріалів справи.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №307 про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 року: 09 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порушення вимог абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №°1487 від 30.12.2022 року, після прибуття 09.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовився від отримання картки для проходження медичного огляду (про що о18 год. 25 хв. 09.05.2025 був складений акт відмови від проходження військово - лікарської комісії Вх. №), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період (а.с.25-26).

В адміністративному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи на підставі протоколу відбудеться 16 травня 2024 року о 16 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Підпис про ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом відсутній, в протоколі наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу та надання пояснень в присутності двох свідків.

Постановою №307 від 17.07.2025 за справою про адміністративне правопорушення, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с. 28-29).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення військовозобв?язаними правил військового обліку, в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 року відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію».

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з підпунктом 1 пункту 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до пункту 74 Порядку військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Згідно п. 74-1 Порядку, для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку). Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до п. 75 Порядку, придатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також установлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду відповідно до вимог, визначених Міноборони.

Таким чином, з наведеного слідує, що процедурі проходження особою медичного огляду передує видача уповноваженою особою направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 Порядку №560.

У той же час, відповідач не надав суду доказів отримання військовозобов`язаним ОСОБА_1 вказаного вище направлення на військово-лікарську комісію, де були б зазначені строки проходження такого огляду, не надав доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Позивачу інкримінується відмова від отримання картки для проходження медичного огляду, водночас суд позбавлений можливості за відсутності матеріалів справи, встановити якої форми була ця картка, її зміст, хто її видав. При цьому позивач до позовної заяви долучив вручену йому повістку №341 від 10.05.2025, в якій ІНФОРМАЦІЯ_8 зобов`язує ОСОБА_1 з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 11.05.2025 о 9 год. для проходження військово-лікарської комісії (а.с.24).

Також, суд враховує, що в силу вимог пункту 3.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам військово-лікарської комісії ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №661/20974, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП, до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Надання медичної документації, яка відсутня в ЕСОЗ, навіть якщо з такої документації не вбачається наявність підстав для виключення особи з військового обліку, є обов`язком самого військовозобов`язаного, який направляється на ВЛК. Більш того, такий обов`язок обумовлений необхідністю детального дослідження стану здоров`я військовозобов`язаного з метою прийняття повного та обґрунтованого висновку щодо його придатності/непридатності до військової служби.

Саме у зв`язку з викладеним (збору необхідних медичних документів щодо його стану здоров`я), позивач просив представників відповідача видати йому повістку для проходження медичного огляду за місцем свого проживання, що відповідач і зробив.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу, як військовозобов`язаному, під особистий підпис доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного(міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

З огляду на приписи частини 2 статті 77 КАС України, доведення обставин щодо правомірності оскаржуваних дій та рішень покладено на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, відтак, процесуальний обов`язок надання доказів щодо правомірності своїх дій та дотримання передбачених законодавством процедур теж покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в передбачений процесуальним законом спосіб відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій в частині організації проходження ВЛК позивачем.

Позивач заперечує свою провину у вчиненні правопорушення, натомість відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Як встановлено, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_4 за відсутності позивача, відповідно постанова у справі про адміністративне правопорушення йому не була вручена в день винесення.

Копію постанови від 17.07.2025 позивач отримав 22.07.2025 у застосунку для дзвінків і обміну повідомленнями Viber (а.с.27)

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушения: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України №3 віл 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак і для скасування його рішення про притягнення до відповідальності. Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Відповідно до пункту 14 Інструкції, копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі, якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Аналогічні положення містяться в статті 285 КУпАП, де постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 y справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи (постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі № 642/1199/24).

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення (постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі № 642/1199/24).

Тобто, в рамках розгляду ТЦК адміністративної справи щодо можливих порушень законодавства про військовий облік та про мобілізацію, особа все одно має бути повідомлена в рамках правил КУпАП.

Обставини справи свідчать про те, що відповідачем оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена з порушенням установленого порядку, тобто фактично розгляд справи відносно ОСОБА_1 відбувся 17.07.2025. Тоді як про розгляд справи позивач був повідомлений при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення на 16 травня 2025 року. З огляду на зазначене вище, суд погоджується з доводами позивача щодо порушення порядку виклику та розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Відповідно до вимог ст. 238 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, позивач фактично був позбавлений можливості бути присутнім на розгляді справи та скористатись правовою допомогою захисника, що є прямим порушенням права на захист.

Відповідно до приписів статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Водночас, дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, належного виконання суб`єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятого рішення відповідачами не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 КУпАП, ст.ст.2, 6, 9, 20, 77, 78, 90, 209, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов представника позивача Гармаш Нелі Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_5 , від 17.07.2025 №307 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17 000 гривень, закривши провадження у даній адміністративній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 484 ( чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Сайко