Справа № 593/1656/24
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 593/1656/24
Провадження №2-а/593/7/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"27" серпня 2025 р.

у складі:

головуючої судді Німко Н.П.

за участю секретаря судового засідання Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дарморіс Оксана Маркіянівна звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 й просила поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 23.10.2024 року №1/247; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 23.10.2024 № 1/247 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.З ст.210 КУпАП - закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено: постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 №1/247 від 23.10.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. У вказаній постанові зазначено, що 21.10.2024 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою для уточнення персональних даних та проходження медогляду. У ході встановлення особи та відношення ОСОБА_1 до військового обов`язку встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив вчасно свої облікові дані, чим порушив чинне законодавство, яким був зобов`язаний оновити дані з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, оновити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60-ти днів відповідно до абзацу 4 пп.1 п.2 ІІ «Прикінцеві та перехідні положення». Таку постанову позивач вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке.

17 березня 2014 року оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час. Законом № 3633-ІХ, який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року, а вчинення правопорушення за неуточнення даних починає перебіг з 17 липня 2024 року.

Зі змісту постанови неможливо встановити дату вчинення правопорушення, які саме персональні дані він не оновив, які з цих даних містяться у державних реєстрах, а також до яких даних відповідач не має доступу. Відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дарморіс О.М. не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Адвокат Дарморіс О.М. подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщеним про час та місце слухання справи. Надіслав до суду відзив на позов, який обгрунтував таким:

21 жовтня 2024 року о 09:40 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув громадянин ОСОБА_2 з уточнення своїх облікових даних та проходження медогляду.

У ході бесіди з ОСОБА_2 встановлено, що останній з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року не оновив свої персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, чи своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60 днів відповідно до абз. 4 пп.1 п.2 II.Прикінцеві та перехідні положення.

У зв`язку із вищевказаним, громадянин ОСОБА_2 вчинив триваюче адміністративне правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 30-3/2024 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18 квітня 2014 року № 49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126 - VII та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим порушив вимоги ч.1 та ч.3 ст 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України».

Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.З ст.210 КУпАП.

У позовній заяві позивач вказує, що він не оновив свої військово-облікові дані через те, що у відповідача була можливість отримання будь-яких даних із реєстрів, до яких відповідач має доступ. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач не погоджується з такою думкою позивача у зв`язку з тим, що інкриміноване ОСОБА_2 правопорушення було вчинене ним після 19.05.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, при цьому саме з 19.05.2024 року у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.

Разом з тим, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього вищевказаними нормативно - правовими актами, жодним із визначених законом способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Щодо незастосування ІНФОРМАЦІЯ_5 при притягненні до відповідальності вимог Примітки до ст. 210 КУпАП, слід зазначити наступне: Примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів.

А відтак, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Жодна з баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання військовозобов`язаного, номер його засобу зв`язку та адресу електронної пошти.

Вказує, що оскаржувана постанова є правомірною та прийнятою згідно норм чинного законодавства, а відтак позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними і не підлягають до задоволення.

Просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача, а у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позов, всебічно перевіривши матеріали справи, докази, надані по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються таким нормативним законодавством.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Так, відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №1/247 від 23 жовтня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Так, згідно вказаної постанови ОСОБА_1 21 жовтня 2024 року близько 09 год. 40 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якої мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 по АДРЕСА_1 , для уточнення особових даних та проходження медогляду.

У ході встановлення особи та відношення ОСОБА_1 до військового обов`язку встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив вчасно свої облікові дані, чим порушив чинне законодавство, яким був зобов`язаний оновити дані з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, оновити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60-ти днів відповідно до абзацу 4 пп.1 п.2 ІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд констатує, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 ст. 210 КУпАП.

У постанові викладене лише загальне формулювання про те, що позивач «...не уточнив вчасно свої облікові дані...».

Із змісту такого формулювання неможливо дійти висновку, коли саме позивач порушив вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ, який встановлював обов`язок оновити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані протягом 60-ти днів відповідно до абзацу 4 пп. 1 п. 2 II «Прикінцеві та перехідні положення». Також у оскаржуваній постанові не зазначено, які саме дані позивач вчасно не уточнив.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні об`єктивної сторони правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягується до адміністративної відповідальності.

Оскаржуване рішення відповідача також не містить посилань на будь-які докази, які б підтверджували обставини, яким обґрунтовано таке рішення. Під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду також не надано.

Натомість, обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у постанові, повинні встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто, зібраними у встановленому КУпАП порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, відповідачем не доведена.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП відповідачем не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не може бути залишена в силі і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП у зв`язку недоведеністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , вчиненого за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі про адміністративне правопорушення №1/247 від 23 жовтня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП - закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП за фактом подій, які мали місце за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові №1/247 від 23 жовтня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко