Справа № 160/25182/25
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2025 року Справа №160/25182/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконним таскасування рішення №855/03-16 від 06.08.2025р., визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2025р. через систему Електронний суд ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.08.2025 № 855/03-16 про відмову в задоволенні заяви позивача від 30.07.2025 року про перерахунок, індексацію та виплату пенсії в період з 07.10.2009 року по 24.03.2013 року, перерахунок та індексацію пенсії в період з 25.03.2013 року по 30.11.2021 року, перерахунок , індексацію та виплату пенсії з 01.12.2021 року по теперішній час, з компенсацією втрати доходу за затримку термінів виплати пенсії в зазначених вище періодах;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком, починаючи з 01.12.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести позивачу, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV", перерахунок, індексацію та виплату пенсії з 07.10.2009 року по 24.03.2013 року, з 25.03.2013 року по 30.11.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.12.2021, з компенсацією втрати доходу за затримку строків виплати пенсії, на вказаний позивачем банківський рахунок;

- відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем заборгованості по пенсії, з компенсацією втрати доходу за затримку строків виплати пенсії, за період з 07.10.2009 року по момент виплати заборгованості по пенсії;

- відповідно до ч.6 ст. 246, ч. 1 ст. 382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як свідчить зміст позову, позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача-1 провести позивачу, перерахунок, індексацію та виплату пенсії з 07.10.2009 року по 24.03.2013 року, з 25.03.2013 року по 30.11.2021 року, з 01.12.2021 року.

При цьому, з аналізу змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що виплата пенсії позивачеві припинена з 01.12.2021р.

Тобто, станом на 03.09.2025р. позивачем шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, є пропущеним.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання (або не отримання) пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання (не отримання) пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як встановлено судом зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що виплата пенсії позивачеві припинена з 01.12.2021р.

З огляду на викладене, позивач своєчасно не скористалася своїм правом на звернення до суду за захистом, а звернулася до суду лише 03.09.2025р. (зі спливом більше трьох років після припинення виплати їй пенсії).

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.10.2021р. у справі №140/3746/19, яка підлягає обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якому остання просить відновити пропущений строк звернення до адміністративного суду, в частині позовних вимог про виплату пенсії за віком, з її одночасним перерахунком та індексацією, з компенсацією втрати доходу, за період з 07.10.2009 року по теперішній час посилаючись на те, що пенсія не виплачувалася позивачу протягом 16 років і 6 місяців: з 01.11.1996 по 24.03.2013 роки, чим позивачу завдано значної матеріальної та моральної шкоди; з 01.12.2021 року виплата пенсії знову припинена без попереднього повідомлення і не проводиться до теперішнього часу, отже, держава протягом 29 років грубо порушує конституційні права позивача похилого віку на пенсійне забезпечення в старості, шляхом повторних протиправних припинень виплати пенсії та/або її виплати в неповному розмірі, і до теперішнього часу не відшкодувала завдану позивачу шкоду; незнання факту порушення прав, у зв`язку з тривалим проживанням пенсіонера за кордоном, відсутність будь-яких навичок користування персональним комп`ютером, відсутність доступу до інформаційних комп`ютерних мереж (місцеве телебачення не інформує про зміни в законодавстві України), є поважними причинами пропуску строку для звернення до суду (якщо такий строк пропущено); проживаючи постійно за кордоном і загубивши банківську карту, позивач похилого віку була позбавлена можливості отримувати пенсію за віком; своєчасне встановлення зв`язку з Пенсійним органом та банком та вчинення необхідних дій було ускладнене пандемією коронавірусу та війною в Україні; можливість доступу в Особистий кабінет на вебпорталі ПФУ виникла у позивача 27.07.2025 року, після відновлення аккаунта і банківського рахунку в установі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", генерування, як для клієнта банку, електронно-цифрового підпису.

Разом з тим, до клопотання не додано доказів причин поважності не звернення з даним позовом в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 провести позивачу, перерахунок, індексацію та виплату пенсії з 07.10.2009 року по 24.03.2013 року, з 25.03.2013 року по 30.11.2021 року, з 01.12.2021 року, у строк визначений ст.122 КАС України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що невжиття відповідних заходів та зволікання у зверненні до суду з цим позовом у наведеній вище частині позовних вимог не може бути визнано судом поважними причинами.

За викладеного, наведені в клопотанні про поновлення строку обставини, як підстави поважності пропуску строку звернення до суду, визнаються судом неповажними згідно ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом частині позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 провести позивачу, перерахунок, індексацію та виплату пенсії з 07.10.2009 року по 24.03.2013 року, з 25.03.2013 року по 30.11.2021 року, з 01.12.2021 року, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі №160/25182/25 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконним таскасування рішення №855/03-16 від 06.08.2025р., визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом частині позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 провести позивачу, перерахунок, індексацію та виплату пенсії з 07.10.2009 року по 24.03.2013 року, з 25.03.2013 року по 30.11.2021 року, з 01.12.2021 року, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва