Справа № 148/2351/25
Суддя: Дамчук О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 148/2351/25
Провадження № 2-а/148/82/25
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., ознайомившись із матеріалами справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 01.07.2025 № Т/25/1350.

Вивчивши матеріали адміністративного позову вбачаю, що вони підлягають залишенню без руху, з огляду на таке.

У відповідності до ч. ч.1, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови) або протягом десяти днів, в разі прийняття рішення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з дня коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про порушення її права.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також ч.6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний разом із заявою про поновлення цього строку надати докази поважності причин його пропуску.

Отже, з урахуванням ст. 289 КУпАП та ч.2 ст. 286 КАС України, скарга на постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № Т/25/1350 повинна бути подана протягом десяти днів з дня коли позивач дізнався про порушення його права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка винесена відносно нього 01.07.2025 за його відсутності.

Копію постанови позивач отримав 21.07.2025, тобто останній день звернення до суду з відповідним позовом був 31.07.2025, який не є вихідним чи святковим днем.

Водночас у матеріалах позову наявна заява про поновлення пропущеного строку на звернення до суду однак відсутні докази поважності його пропуску. У тексті позову позивач посилається на те, що він вже звертався до суду, однак оскільки судову кореспонденцію не отримував та був необізнаним про те, що його позовну заяву було залишено без руху, я згодом повернуто. Про дані обставини він дізнався з офіційного сайту Тульчинського районного суду Вінницької області лише 12.09.2025. Доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

Із КП «Д-3» судом встановлено, що позивач зареєстрований у підсистемі електронний суд.

Відповідно до ч.7 ст. 18 КАС України вбачається, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Враховуючи зазначене, перевіривши доставку ухвали суду про залишення позову без руху та повернення позову судом встановлено таке.

Ухвала про залишення позову без руху від 04.08.2025 з підстав несплати судового збору за належними реквізитами було оприлюднено 06.08.2025 та доставлено до електронного кабінету позивача 08.08.2025. Відповідно до чого строк на її виконання закінчувався 18.08.2025, що не є святковим або вихідним днем.

Ухвалу про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення без руху від 22.08.2025 було оприлюднено 27.08.2025, тобто у позивача був ще додатковий строк на її виконання до 27.08.2025, однак ухвалу про залишення без руху так і не виконав. Дану ухвалу позивачу було доставлено 28.08.2025 до його електронного кабінету. Ухвала про повернення позовної заяви набрала законної сили 09.09.2025 та оскаржена не була.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до практики ВС у справі № 990/318/23 від 19.12.2023 колегія суддів виснувала, що подання нової позовної заяви з пропуском строку звернення до суду замість вчасного оскарження ухвали про залишення без розгляду (повернення) попередньої позовної заяви свідчить про свідоме обрання стороною позивача дій з пропуском строку.

У зв`язку з зазначеним суд попереджає позивача, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 45 КАСУ, такі дії визнаються зловживанням процесуальними правами та у подальшому можуть призвести до застосування до позивача заходів процесуального примусу, передбачених ст. 149 КАСУ.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, яке не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230). Зокрема, обов`язковому дотриманню підлягає застосування процесуальних повноважень судовими інстанціями з позицій передбачуваності (прогнозованості) з точки зору учасників справи (рішення у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 41, «Мельник проти України», заява № 23436/03, п. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Зважаючи на зміст позову та враховуючи ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області по справі № 148/1915/25 від 04.08.2025 про залишення буз руху та надання десятиденного строку для виправлення недоліків та 22.08.2025 про повернення позову, суд не бачить об`єктивних причин, тобто таких, що не залежали від позивача, які б свідчили про неможливість позивача протягом десяти днів з 08.08.2025 (дати отримання ухвали про залишення без руху в електронному кабінеті позивача в ЄСІТС) виконати ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху або з 28.08.2025 (дати отримання ухвали про повернення позовної заяви) звернутися до суду з оскарженням ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.08.2025.

Враховуючи те, що судом не знайдено поважних причин для поновлення строку, зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані судом поважними, оскільки суперечать процесуальному законодавству та обрані позивачем у порушення приписів ст. 294 КАСУ. Інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду та доказів, що їх підтверджують, позивачем не надано, а тому вважаю, що матеріали позовної заяви підлягають залишенню без руху, на підставі ч. 1 ст. 123 КАС України, задля зазначення інших підстав для поновлення строку, ніж ті що вже були визнані судом неповажними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.121-123 КАС України,

П О С Т А Н ОВ И В :

Визнати вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду - неповажними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подачі до Тульчинського районного суду Вінницької області інших доказів поважності причин пропуску строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, ніж ті що були вже визнані судом неповажними.

У разі невиконання до вказаного терміну зазначених вище вимог закону, позовна заява буде повернута позивачу.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали направляється позивачу засобами підсистеми «Електронний суд», що не позбавляє учасників справи отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала негайно набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Дамчук