Справа № 480/6943/25
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
16 вересня 2025 року Справа № 480/6943/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів до державного бюджету,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України вартість збитків, які останній наніс державі виявленої недостачею при проведенні непланової інвентаризації у розмірі 615 972,98 грн.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду та позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивачем було пропущено строк звернення до суду.
В даній ухвалі судом було зазначено, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначити інші поважні причини пропуску такого строку та доказів поважності причин пропуску такого строку.
Разом з тим в зазначеній ухвалі позивачу було встановлено десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків та роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
На виконання вимог суду представником Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України через систему "Електронний суд" було надано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, в якій просить поновити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України процесуальний строк для звернення до суду.
Заява обгрунтовується тим, що у зв`язку з обмеженим бюджетним фінансуванням, на рахунках позивача були відсутні цільові кошти для сплати судового збору в період з 03.02.2025 по 30.08.2025, оскільки всі фінансові ресурси Міністерства оборони України спрямовані на першочергове фінансування потреб діяльності підрозділів у ході захисту суверенітету України, її територіальної цілісності та недоторканності, протистоянні збройній агресії Російської Федерації.
Окрім того Військовою частиною НОМЕР_1 23.04.2025 за № 40/51/12-876 були направлені матеріали службового розслідування № 196 «По факту нестачі матеріальних цінностей, які рахуються за сержантом з матеріального забезпечення стрілецької роти (резервної) старшим сержантом ОСОБА_1 » до Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, проте на момент подання цієї заяви жодної відповіді чи результатів розгляду матеріалів отримано не було, у зв`язку з чим виникла необхідність вирішувати питання подання позову в адміністративному порядку.
Також представник позивача зазначив, що 24.02.2022 військова частина виконує завдання з відсічі збройної агресії Російської Федерації, заходів, щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Бориться за свободу і незалежність українського народу на одному із найнебезпечніших напрямків цієї боротьби та для виконання завдань і з метою нарощення сил та засобів угруповання оборони, виконує завдання з охорони та оборони Сумської області за межами постійного місця дислокації та Позивач розташовується на території, яка згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» відноситься до такої, на якій ведуться активні бойові дії (додаються до заяви). У зв`язку з веденням заходів з оборони, захисту територіальної цілісності та недоторканності України, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримувані збройної агресії, були пропущені строки.
Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
З огляду на зміст наведених положень Закону №160-ІХ Верховний Суд указав, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, про що командир (начальник) видає відповідний наказ. Однак, термін у три роки передбачений саме для притягнення особи до відповідальності. Водночас відшкодування завданої шкоди у передбачених статтею 12 Закону випадках здійснюється у судовому порядку. При цьому, Закон №160-ІХ не визначає строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди.
За таких умов, при визначенні строку звернення суб`єкта владних повноважень до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди застосуванню підлягають відповідні норми КАС України.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Положеннями частини другої статті 122 КАС України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.
Зокрема, абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.12.2024 року по справі № 400/5284/22.
Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
В обгрунтування причин пропуску строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що у зв`язку з обмеженим бюджетним фінансуванням, на рахунках позивача були відсутні цільові кошти для сплати судового збору в період з 03.02.2025 по 30.08.2025.
Проте суд зазначає, що відсутность коштів на сплату судового збору для своєчасного звернення до суду не можуть вважатися обґрунтованими та розцінюватись як належна та поважна підстава для поновлення строку звернення до суду, оскільки, з огляду на положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", військові частини не віднесено до органів, що звільняються від сплати судового збору, а тому такий орган повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах. У свою чергу, розпорядники коштів повинні готувати проект кошторису на фінансування з бюджету та проекти відповідних змін до кошторису, щоб передбачити в поточному році видатки на сплату судового збору.
Неспроможність позивача належним чином організувати роботу або фінансування витрат на оплату судового збору не є поважною причиною пропущення строку звернення до суду.
Необхідність сплати судового збору - певне обмеження при зверненні до суду, однак воно є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, яка як одну із засад судочинства визначає рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене, зокрема, встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.
Таким чином, вимоги про дотримання строку звернення до суду і сплату судового збору, не можуть бути визнані надмірним формалізмом і обмеженням доступу позивачу до суду.
При цьому суд вважає безпідставними посилання представника позивача у заяві про поновлення процесуального строку на те, що Військовою частиною НОМЕР_1 23.04.2025 за № 40/51/12-876 були направлені матеріали службового розслідування № 196 «По факту нестачі матеріальних цінностей, які рахуються за сержантом з матеріального забезпечення стрілецької роти (резервної) старшим сержантом ОСОБА_1 » до Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, оскільки зазначені обставини ніяким чином не заважали позивачу вчасно звернутися до суду з даною позовною заявою.
Щодо посилання представника позивача на те, що з 24.02.2022 військова частина виконує завдання з відсічі збройної агресії Російської Федерації, заходів, щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, суд зазначає наступне.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався. Станом на момент вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом воєнний стан в Україні триває.
Варто наголосити, що після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, будь-яких змін в аспекті перебігу процесуальних строків та їх обчислення до КАС України не вносилось.
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.
З матеріалів суд вбачає, що позовна заява від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України була подана до суду через систему "Електронний суд та підписана її представником начальником юридичної служби в/ч НОМЕР_1 капітаном юстиції Ізюмським Данилом Олександровичем, який діє на підставі довіреності, виданої 02.07.2025 року № 40/51/12-1239.
При цьому будь-яких доказів відрядження ОСОБА_2 чи інших співробітників юридичної служби в/ч НОМЕР_1 в район ведення бойових дій у період з листопада 2024 року по 04.09.2025 року суду не надано.
Суд зазначає, що неналежна організація процесу щодо зверненням з позовною заявою до суду з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Позивач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання позовної заяви.
Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, представником позивача суду не наведено.
А відтак, суд зазначає, що доводи викладені представником позивача у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду щодо поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними. В даному випадку позивачем було пропущено строк звернення до суду, при цьому, належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.
За вказаних обставин, суд не знайшов підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Оскільки позивач/представник позивача звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку та протягом строку, встановленого судом, не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, суд визнає неповажними вказані в заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду підстави для поновлення такого строку звернення до адміністративного суду та вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів до державного бюджету і додані до неї документи - повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя В.О. Павлічек