Справа № 160/20031/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/20031/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Щербака А.А., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 р. (суддя Рянська В.В) в адміністративній справі №160/20031/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та скасувати рішення від 28 червня 2024 р. № 99 щодо відмови їй у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови їй у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з l6 червня 1992 р. до 30 травня 1996 р., з 26 червня 1998 р. до 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. до 02 серпня 2011 р., з 06 серпня 2012 р. до 30 серпня 2013 р., з 22 вересня 2014 р. до 01 липня 2015 р., з 24 липня 2015 р. до 15 жовтня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. до 13 травня 2020 р., з 13 жовтня 2020 р. до 20 червня 2024 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати їй до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з l6 червня 1992 р. до 30 травня 1996 р., з 26 червня 1998 р. до 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. до 02 серпня 2011 р., з 06 серпня 2012 р. до 30 серпня 2013 р., з 22 вересня 2014 р. до 01 липня 2015 р., з 24 липня 2015 р. до 15 жовтня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. до 13 травня 2020 р., з 13 жовтня 2020 р. до 20 червня 2024 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути її заяву від 20 червня 2024 р. та призначити з 02 червня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, із урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що 20 червня 2024 р. звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Станом на час звернення досягла віку 50 років та мала страховий і пільговий стаж за Списком № 2, необхідний для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне

забезпечення» у редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 99 від 28 червня 2024 р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди її роботи з l6 червня 1992 р. до 30 травня 1996 р., з 26 червня 1998 р. до 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. до 02 серпня 2011 р., з 22 вересня 2014 р. до 01 липня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. до 13 травня 2020 р., з 13 жовтня 2020 р. до 31 березня 2024 р. та призначити їй з 02 червня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що заява позивачки про призначення пенсії розглянута та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із не досягненням необхідного пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди її роботи: з 16 червня 1992 р. по 30 травня 1996 р., з 26 серпня 1998 р. по 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. по 02 серпня 2011 р. згідно архівних довідок № 497, № 498, № 503 від 19 квітня 2024 р. - відсутня пільгова довідка, а також відсутні накази про проведення атестації робочих місць; з 22 вересня 2014 р. по 01 липня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. по 13 травня 2020 року, з 13 жовтня 2020 р. по 30 листопада 2023 р. згідно довідки № 59 від 30 квітня 2024 р. - підсумкова тривалість пільгового стажу в довідці не співпадає з календарним періодом, відсутні відомості про простої та відпустки без збереження заробітної плати.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 червня 2024 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою від про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28 червня 2024 р. № 99 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку із недосягненням пенсійного віку 55 років та відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні зазначено, що вік заявниці на дату подання заяви - 50 років, страховий стаж - 28 років 08 місяців 06 днів, пільговий за Списком № 2 01 рік 03 місяці 17 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 16 червня 1992 р. по 30 травня 1996 р., з 26 серпня 1998 р. по 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. по 02 серпня 2011 р. згідно архівних довідок № 497, № 498, № 503 від 19 квітня 2024 р. - відсутня пільгова довідка, а також відсутні накази про проведення атестації робочих місць; з 22 вересня 2014 р. по 01 липня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. по 13 травня 2020 року, з 13 жовтня 2020 р. по 30 листопада 2023 р. згідно довідки № 59 від 30 квітня 2024 р. - підсумкова тривалість пільгового стажу в довідці не співпадає з календарним періодом, відсутні відомості про простої та відпустки без збереження заробітної плати.

У прийнятому рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №99 від 28 червня 2024 р. та наявність підстав для його скасування, із визначенням йому обов`язку зарахувати до пільгового стажу позивачки за Списком № 2

періоди її роботи з l6 червня 1992 р. до 30 травня 1996 р., з 26 червня 1998 р. до 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. до 02 серпня 2011 р., з 22 вересня 2014 р. до 01 липня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. до 13 травня 2020 р., з 13 жовтня 2020 р. до 31 березня 2024 р. та призначити їй з 02 червня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Щодо віку слід зазначити наступне.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно

від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тобто застосуванню в даному випадку підлягає норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивачки на призначення пільгової пенсії за Списком №2, яка передбачає вік 50 років.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20(№ 11-209заі21).

ОСОБА_1 станом на час звернення із заявою про призначення пенсії (20 червня 2024 р.) досягла віку 50 років.

Щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтю 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Період роботи ОСОБА_1 з 16 червня 1992 р. до 30 травня 1996 р., з 26 червня 1998 р. до 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. до 02 серпня 2011 р., з 22 вересня 2014 р. до 01 липня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. до 13 травня 2020 р., з 13 жовтня 2020 р. до 31 березня 2024 р. на посаді різник труб, що відносяться до Списку №2, підтверджено записами її трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідкою № 59 від 30 квітня 2024 р. (а.с.17 - 20,22).

Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №99 від 28 червня 2024 р. страховий стаж позивачки становить - 28 років 08 місяців 06 днів, пільговий за Списком № 2 01 рік 03 місяці 17 днів.

Враховуючи наявність в позивачки віку - 50 років, страхового стажу - 28 років 08 місяців 06 днів та пільгового за Списком №2 - 01 рік 03 місяці 17 днів, із урахуванням вищевказаних спірних періодів її роботи (24 роки 9 місяців 2 дні), разом 26 років 19 днів, позивачка має право на призначення пенсії за віком по Списку №2.

Викладене свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №99 від 28 червня 2024 р. та наявності підстав для його скасування, із визначенням йому обов`язку зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди її роботи з 16 червня 1992 р. до 30 травня 1996 р., з 26 червня 1998 р. до 22 травня 2001 р., з 23 травня 2001 р. до 02 серпня 2011 р., з 22 вересня 2014 р. до 01 липня 2015 р., з 03 жовтня 2016 р. до 13 травня 2020 р., з 13 жовтня 2020 р. до 31 березня 2024 р. та призначити їй з 02 червня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 р. в адміністративній справі №160/20031/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 вересня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя А.А. Щербак

суддя О.О. Круговий