Справа № 380/9054/25
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 рокусправа № 380/9054/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней»

до Львівської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» звернулось з позовом до Львівської митниці, у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100065/2 від 17.02.2025 р.; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100066/2 від 17.02.2025 р.; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100082/2 від 26.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не визначено яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надав декларант. Разом з тим, витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Позивач стверджує, що вказане свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваних митних декларацій Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішеннях про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів.

Відповідач стверджує, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у зв`язку з його необгрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Між компанією «ZIBO TOPFINE TRADE CO., LTD, 296 LIUQUAN ROAD, ZHANGDIAN, ZIBO CITY, SHANDONG» (далі Продавець) та ТОВ «Компанія Еней» (далі Покупець) 15.08.2018 року укладено зовнішньоекономічний контракт №15/08/2018, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах, передбачених даним Контрактом, рекламно сувенірну продукцію, номенклатура, кількість і ціна яких визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №KD-EC2024-03В від 29.10.2024 року покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 5 422, 32 USD (дол. США).

17.02.2025 року декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA08U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, а саме посуд столовий або кухонний.

Декларантом позивача до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA08U5, в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №15/08/2018 від 15.08.2018; доповнення до зовнішньоекономічного договору №9 від 31.12.2024; пакувальний лист № б/н від 29.10.2024; рахунок-фактура (інвойс) № KD-EC2024-03B від 29.10.2024; специфікація № 19 від 01.07.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару від 17.09.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару від 03.07.2024; договір (контракт) про перевезення №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG230125019 від 23.01.2025 р.; довідка про транспортні витрати по доставці вантажу № 18222 від 23.01.2025 р.; договір (контракт) про надання послуг перевезення б/н від 22.07.2015; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №SH11696А від 04.11.2024; коносамент №Е04А023GDNA від 27.10.2024; коносамент № 245673129 від 31.10.2024; автотранспортна накладна № 18222/1 від 22.01.2025; копія митної декларації країни відправлення № 00101308 від 25.10.2024

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: договір №17.02.2023/1091ОД від 17.02.2024; договір №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; договір б/н від 22.07.2015.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/000437 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100065/2від 17.02.2025, в графі 33 якого було вказано:

««Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI ( далі - МКУ), за результатами опрацювання документів було виявлено наступні розбіжності: умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2020, FOB (Free On Board (... named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому покупцем порту відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури.

Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, до розрахунку митної вартості декларантом не враховано витрати понесені покупцем на страхування вантажу при переміщенні товару морським видом транспорту; згідно наданої до митного контролю CMR від 22.01.2025 № 18222/1 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється Trans4ua LTD, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 23.01.2025 №TG230125019, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ТАНІТ ГРУП. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару; розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 667 км, а вартість 77217,36 грн. - що становить 115,77 грн/км, відстань по території України 61 км, а вартість 19304,34 грн. - що становить 316,46 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 23.01.2025 №TG230125019 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Відповідно до вимог п. 1.3 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050ОД визначено, що умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджується сторонами у відповідній Заявці про надання транспортно експедиційних послуг. Заявка є невід`ємною частиною даного договору. Проте даний документ (заявку) декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди; відповідно до вимог п. 3.1 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050ОД визначено, що клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення. Дата виставлення рахунку № TG230125019 23.01.2025. Проте станом на 17.02.2025 банківський платіжний документ, який свідчить про факт оплати транспортно-експедиційних послуг, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди; відповідно до вимог п. 2.1 договору про надання послуг від 22.07.2015 б/н визначено, що виконавець надає транспортні послуги на підставі даного контракту та Замовлення. Проте Замовлення, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди;

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів…

На вимогу митного органу декларантом додатково надано договір транспортного експедирування від 17.02.2023 №17.02.2023/1091ОД Разом з тим інших документів , які спростовують решту виявлених розбіжностей, декларантом на вимогу митного органу надано не було.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала мд № UA500540/2024/001613 від 13.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,86 дол. США/кг; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось».

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA03U9, та 17.02.2025 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Між компанією «Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd., Dongding Village, Badou Town, Zibo city, Shandong province, China» (далі Продавець) та ТОВ «Компанія Еней» (далі Покупець), 01.11.2017 укладено зовнішньоекономічний контракт №б/н, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах, передбачених даним контрактом, рекламно сувенірну продукцію, номенклатура, кількість і ціна яких визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно рахунку-фактури (Інвойсу) № 20240813 від 13.08.2024 року покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 33 203, 88 USD (дол. США).

17.02.2025 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA09U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, а саме посуд столовий глазурований з кераміки. До митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA09U4, надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) б/н від 01.11.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору №12 від 31.12.2024; пакувальний лист № б/н від 13.08.2025; рахунок-фактура (інвойс) № 20240813 від 13.08.2024; специфікація № 29 від 13.08.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару від 15.08.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару від 24.10.2024; договір (контракт) про перевезення №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № TG230125019 від 23.01.2025 р.; довідка про транспортні витрати по доставці вантажу № 18222 від 23.01.2025 р.; договір (контракт) про надання послуг перевезення б/н від 22.07.2015; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №SH11696А від 04.11.2024; коносамент №Е24А023GDNВ від 27.10.2024, коносамент № 245673129 від 31.10.2024; автотранспортна накладна № 18222/2 від 22.01.2025; копія митної декларації країни відправлення № 01206340 від 25.10.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: договір №17.02.2023/1091ОД від 17.02.2024 р.; договір №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; договір б/н (з додатком 10) від 22.07.2015.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA209230/2024/000442 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100066/2 від 17.02.2025, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2020, FOB (Free On Board (... named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому покупцем порту відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, до розрахунку митної вартості декларантом не враховано витрати понесені покупцем на страхування вантажу при переміщенні товару морським видом транспорту; згідно наданої до митного контролю CMR від 22.01.2025 № 18222/2 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється Trans4ua LTD, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 23.01.2025 №TG230125019, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ТАНІТ ГРУП. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару.

- Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 667 км, а вартість 77217,36 грн. - що становить 115,77 грн/км, відстань по території України 61 км, а вартість 19304,34 грн. - що становить 316,46 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 23.01.2025 №TG230125019 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

- відповідно до вимог п. 1.3 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050ОД визначено, що умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджується сторонами у відповідній Заявці про надання транспортно експедиційних послуг. Заявка є невід`ємною частиною даного договору. Проте даний документ (заявку) декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди; відповідно до вимог п. 3.1 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050ОД визначено, що клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення. Дата виставлення рахунку № TG230125019 23.01.2025. Проте станом на 17.02.2025 банківський платіжний документ, який свідчить про факт оплати транспортно-експедиційних послуг, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди;- відповідно до вимог п. 2.1 договору про надання послуг від 22.07.2015 б/н визначено, що виконавець надає транспортні послуги на підставі даного контракту та Замовлення. Проте Замовлення, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів...

На вимогу митного органу декларантом додатково надано договір транспортного експедирування від 17.02.2023 №17.02.2023/1091ОД, № 16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022, договір б/н від 22.07.2015. Разом з тим інших документів, які спростовують решту виявлених розбіжностей, декларантом на вимогу митного органу надано не було. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала мд № 25UA59U5 від 05.02.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,86 дол. США/кг;- товару № 2 слугувала мд № UA500540/2024/001613 від 13.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,86 дол. США/кг».

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA68U0, та 18.02.2025 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Між компанією «ZIBO SHUANGFENG CERAMICS CO., LTD NORTH OF LIJIAO BRIDGE ZICHUAN/ZIBO», China (далі іменується Продавець) та ТОВ «Компанія Еней» 80383, Львівська обл., Жовківський р-н., с. Малехів, вул. Л. Українки, 47, Україна (далі іменується Покупець), 01.06.2017 року укладено зовнішньоекономічний контракт б/н, відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати Покупцю рекламно-сувенірну продукцію, номенклатура, кількість і ціна яких визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно рахунку-фактури (Інвойсу) № SF102404 від 20.12.2024 року покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 9486, 00 USD (дол. США).

26.02.2025 р. декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №25UA91U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, а саме чайний та кавовий посуд з кераміки.

Декларантом позивача до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA91U2 надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №б/н від 01.06.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору №8 від 31.12.2024; специфікація №37 від 25.11.2024; пакувальний лист б/н від 20.12.2024; рахунок-фактура (Інвойс) №SF202404 від 20.12.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №661 від 27.11.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №669 від 09.12.2024; договір (контракт) про перевезення №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; договір на перевезення вантажу № 06.03.2023/377 ОД-П від 06.03.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG180225011 від 18.02.2025 р.; довідка про транспортні витрати по доставці вантажу № 18739 від 18.02.2025; договір (контракт) про надання послуг перевезення б/н від 22.07.2015; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №SH11698 від 25.12.2024; коносамент №MAEU247830946 від 25.12.2024; автотранспортна накладна №18739 від 17.02.2025; копія митної декларації країни відправлення № 00121417 від 21.12.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: договір № 06.03.2023/377 ОД П від 06.03.2023; договір №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; договір б/н від 22.07.2015; контракт №б/н від 01.06.2017.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/000548 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100082/2 від 26.02.2025, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: - умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2020, FOB (Free On Board (... named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому покупцем порту відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, до розрахунку митної вартості декларантом не враховано витрати понесені покупцем на страхування вантажу при переміщенні товару морським видом транспорту;

- Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 667 км, а вартість 57882.5 грн. - що становить 86.78 грн/км, відстань по території України 61 км, а вартість 29298.9 грн. - що становить 480.31 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань.

Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 18.02.2025 №TG180225011 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

- відповідно до вимог п. 1.3 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050ОД визначено, що умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджується сторонами у відповідній Заявці про надання транспортно експедиційних послуг. Заявка є невід`ємною частиною даного договору. Проте даний документ (заявку) декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди; відповідно до вимог п. 3.1 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050ОД визначено, що клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення. Дата виставлення рахунку № TG180225011 18.02.2025. Проте станом на 26.02.2025 банківський платіжний документ, який свідчить про факт оплати транспортно-експедиційних послуг, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди; відповідно до вимог п. 2.1 договору про надання послуг від 22.07.2015 б/н визначено, що виконавець надає транспортні послуги на підставі даного контракту та Замовлення. Проте Замовлення, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди; у графі «торгівельна країна» митної декларації країни відправлення від 21.12.2024 № 00121417 зазначено POL, що не відповідає умовам даної зовнішньоекономічної операції.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів…На вимогу митного органу декларантом не надано жодного додаткового документу.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала мд № UA500020/2025/000976 від 04.02.2025 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,86 дол. США/кг; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось».

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA04U5, та 28.02.2025 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: «…Митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598)…

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу… Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами».

Суд встановив, що для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Львівської митниці електронні митні декларації № 25UA08U5 від 17.02.2025, № 25UA09U4 від 17.02.2025, №25UA91U2 від 26.02.2025 відповідно до яких було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 цих декларацій.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митних декларацій додано документи згідно переліку, який наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митну вартість товару згідно з поданих митної декларації визначено за першим методом - за ціною договору.

Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Відповідач не погодився з задекларованою митною вартістю товару та здійснив коригування, застосувавши 6 (резервний) метод.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/100065/2 від 17.02.2025 року митний орган вказав: «Умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс-2020, FOB (Free On Board (... named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому покупцем порту відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення…Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, до розрахунку митної вартості декларантом не враховано витрати понесені покупцем на страхування вантажу при переміщенні товару морським видом транспорту».

Такі ж аргументи наведені відповідачем в оскаржуваних рішеннях №UA209000/2025/100066/2 від 17.02.2025 та №UA209000/2025/100082/2 від 26.02.2025.

При наданні оцінки цим доводам відповідача суд враховує, що позивачем погоджені умови поставки (FOB). Витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту на митній території України, витрати на навантаження, вивантаження, перевантаження, складування та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту на митну територію України при розрахунку митної вартості додавались до ціни, що була фактично сплачена.За даними умовами поставки страхування не є обов`язковим, а тому воно не проводилось.

Вказане підтверджується поданими до митного оформлення довідками про транспортні витрати по доставці вантажу, в яких зазначено, що додаткове страхування не проводилось.

Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/100065/2 від 17.02.2025 мотивується таким: «Згідно наданої до митного контролю CMR від 22.01.2025 № 18222/2 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється Trans4ua LTD, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 23.01.2025 №TG230125019, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ТАНІТ ГРУП. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення та відповідно числового значення рівня митної вартості товару».

Такі ж аргументи наведені в оскарженому рішенні №UA209000/2025/100066/2 від 17.02.2025.

Суд встановив, що з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки FOB, до митного контролю декларантом було надано пакет товаросупровідних документів.

ТОВ «Компанія Еней» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» уклали Договір транспортного експедирування №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022 року, відповідно до якого ТОВ «ТАНІТ ГРУП» є експедитором, який може залучати перевізників для виконання своїх господарських зобов`язань перед ТОВ «Компанія Еней».

До митного контролю подавалися документи, що підтверджують транспортні витрати, які створені в ході господарських відносин з ТОВ «ТАНІТ ГРУП».

Залучення експедитором до перевезення підприємств транспортних компаній не впливає на числові значення заявленої митної вартості.

Суд зауважує, що на вимогу митного органу декларантом додатково було долучено договір транспортного експедирування № 17.02.2023/1091ОД від 17.02.2023 р. відповідно до якого ТОВ «ТАНІТ ГРУП» виступає експедитором, а ТОВ «ТРАНС4ЮА» - клієнтом, перевізником.

У рішеннях про коригування митної вартості відповідач звертає увагу, що подані до митного оформлення рахунки на перевезення містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Щодо таких доводів відповідача суд зазначає наступне.

Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті.

Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань.

ТОВ «Компанія Еней» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» уклали договір транспортного експедирування №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022 року, відповідно до якого «ТАНІТ ГРУП» є експедитором, який може залучати перевізників для виконання своїх господарських зобов`язань перед ТОВ «Компанія Еней».

У подальшому ТОВ «ТАНІТ ГРУП» здійснювало перевиставлення відповідної вартості послуг згідно рахунків залучених перевізників на ТОВ «Компанія Еней».

За загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом.

Суб`єкти господарювання погодили вартість наданих послуг за взаємною згодою, тому вищевказані зауваження митного органу до уваги не беруться.

Щодо аргументування рішень про коригування митної вартості з покликанням на неподання до митного оформлення заявки про надання транспортно-експедиційних послуг та замовлення на надання транспортних послуг, суд враховує, що заявка-замовлення на перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару.

Частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України не визначають заявку на перевезення документом, що обґрунтовує заявлену митну вартість та повинен безумовно чи на вимогу митниці подаватися до митного контролю.

Згідно з ч.5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналогічна позиція щодо вимагання від імпортерів надання заявки на перевезення висловлена Верховним Судом у постанові від 16.11.2018 у справі №813/1012/17 зокрема вказано, що « [… серед документів, перелічених у ч. 2 ст. 53 МК України, відсутня заявка на перевезення вантажу, оскільки така заявка не є первинним чи розрахунковим документом та, відповідно, не підтверджує факт надання транспортних послуг чи їх вартість », тому вимога про її надання є безпідставною».

В рішенні №UA209000/2025/100065/2 від 17.02.2025 відповідач вказує, що відповідно до вимог п. 3.1 договору транспортного експедирування від 16.11.2022 No16.11.2022/1050ОД визначено, що клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення. Дата виставлення рахунку № TG230125019 23.01.2025. Проте станом на 17.02.2025 банківський платіжний документ, який свідчить про факт оплати транспортно-експедиційних послуг, декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди.

Подібні аргументи наведені у оскаржуваних рішеннях №UA209000/2025/100066/2 від 17.02.2025 та №UA209000/2025/100082/2 від 26.02.2025.

Щодо цих мотивів відповідача суд зазначає таке.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України, зокрема у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 вказано: «Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким( ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи)».

З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки FOB, до митного контролю декларантом позивача було надано наведені вище товаросупровідні документи, які підтверджують вартість перевезення. Розбіжності у поданих документах відсутні.

Отже, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує таке.

Письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів:

- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г;

- застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації з баз даних ЄАІС Держмитслужби та зазначенням номеру та дати митної декларації.

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номера та дати митної декларації, яка були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у деклараціях митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За наведених доводів позовні вимоги слід задовольнити та оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100065/2 від 17.02.2025 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100066/2 від 17.02.2025 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/100082/2 від 26.02.2025 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» (адреса: 20383, Львівська обл., с. Малехів, вул. Лесі Українки, 47, ) судовий збір в сумі 7466,24 грн (сім тисяч чотириста шістдесят шість грн 24 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна