Справа № 640/8251/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8251/21 Суддя (судді) першої інстанції: Калинич Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧГПК-ІНВЕСТ» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧГПК-ІНВЕСТ» до Міністерства юстиції України, треті особи: Агентство публічної власності Республіки Молдова, державне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр», товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр», приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Новосельська Інна Людвигівна, про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

26.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧГПК-ІНВЕСТ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністра юстиції України №440/5 «Про задоволення скарги» від 04.02.2021;

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити скасовані 05.02.2021 на підставі наказу Міністра юстиції України №440/5 від 04.02.2021 записи про право власності на будівлі та споруди за ТОВ «ЧГПК-ІНВЕСТ», що розташовані за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський район, смт Неполоківці, вул. Припрутська, 42, що зареєстровані на підставі рішення від 25.10.2018 №43690225 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л. (запис про право власності №28552908).

Зокрема, Позивач оскаржує наказ Міністерства юстиції України №440/5 від 04.02.2021 року, виданий Денисом Малюською, яким було задоволено скаргу Агентства публічної власності Республіки Молдова та скасовано раніше внесений нотаріусом запис про право власності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ДП «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» передали до статутного капіталу ТОВ «ЧГПК-Інвест». Агентство публічної власності Молдови оскаржувало дії, пов`язані з реєстрацією права власності на це підприємство.

Позивач вважає наказ міністра незаконним, оскільки порушено порядок прийняття рішення, не надано належних доказів права Молдови, не враховано позицію інших сторін та прийнято рішення на користь іноземної структури без достатніх підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №640/8251/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 02 квітня 2021 року суд залучив товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» (59330, Чернівецька обл., Кіцманський р-н, вул. Припрутська, 42 «В», ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2023 №03-19/33866/23 «Про скерування за належністю справи» на виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ справа №640/8251/21 була скерована до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до «Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судові справи для доставляння до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Справа №640/8251/21 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду 05.03.2025 року (вхідний №7352/25).

Ухвалою суду від 10.03.2025 року прийнято адміністративну справу до свого провадження суддею Калинич Я.М. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 провадження у справі закрито через не підсудність цього спору адміністративній юрисдикції.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зробив висновок, що предметом спору у цій справі є визнання права власності на об`єкт нерухомого майна будівлі та споруди, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на це нерухоме майно.

Суд першої інстанції зазначив, що цей спір не може бути вирішено у межах розгляду адміністративної справи, оскільки потребує оцінки правомірності не лише оскаржуваного наказу Мін`юсту на предмет дотримання процедури його прийняття, але й правомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна та відповідних реєстраційних дій на предмет їх відповідності нормам матеріального права.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що розгляд адміністративної справи окремо щодо лише наказу Міністерства юстиції, яким скасовано реєстраційні дії, може призвести до ситуації, коли реєстраційні записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не будуть співпадати юридичними фактами, на підставі яких вони вчинені, а отже й не будуть відображати реальний правовий стан. Це може поставити під сумнів офіційність та достовірність відомостей реєстру, а отже підірвати довіру до нього та держави, яка убезпечує ведення реєстру, тому на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів і він підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Позивач не погодився з таким висновком суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій наголосив на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та просить скасувати ухвалу.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, зокрема, зауважив, що суд першої інстанції помилково визначив підсудність даного спору господарському суду.

Від інших сторін відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Сторони в судове засіданні не прибули, про час, дату та місце розгляду повідомлялися належним чином, через що розгляд справи за їх відсутності можливий відповідно до положень ч.2 ст.313 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 та 2 частин 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: - хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 КАС України визначено перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу;

16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Згідно частини 2 цієї статті юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Стаття 238 КАС України чітко визначає підстави для закриття провадження у справі.

Так, п.1 ч.1 цієї статті передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, внаслідок порушення предметної підсудності провадження у справі підлягає закриттю.

Також, частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції врахував, що у постанові Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №910/694/21, Суд прийшов до наступного висновку:

«...65. З урахуванням системного аналізу змісту положень частин 6, 9 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 2, 5, 9, 13 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150) в частині обсягу повноважень Мін`юсту під час розгляду скарг на дії або бездіяльність державних реєстраторів колегія суддів дійшла висновку, що зазначені норми у подібних правовідносинах слід застосовувати таким чином: «Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду. Встановлення наявності обставин Мін`юстом здійснюється шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у разі необхідності Мін`юст витребовує документи (інформацію). Водночас Мінюст не наділений повноваженнями вирішувати спір про право».

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2021 року Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було розглянуто скаргу Агентства публічної власності Республіки Молдова від 18.06.2020 №15/20 на рішення від 25.10.2018 №43690225, прийняте приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельською Інною Людвигівною від 27.09.2018 №43239244, від 17.09.2018 №43042982, від 22.09.2018 №43141628, прийняті приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Холоменюк Оленою Ігорівною щодо будівлі, розташованої за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський р-н, смт. Неполоківці, вул. Припрутська, 42 та на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.05.2020 №5000423 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)», №7000423 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)», проведені державним реєстратором Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Ільчуком Олегом Дмитровичем щодо державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» (ідентифікаційний код юридичної особи 05696963).

Відповідачем скаргу було задоволено частково. Скасовано рішення від 25.10.2018 №43690225, прийняте приватним нотаріусом Новосельською І.Л., на підставі якого внесено запис про право власності №28552908. В іншій частині відмовлено.

Скаржник у скарзі зазначає, що на підставі постанови Уряду Республіки Молдова №902 від 06.11.2017 єдиним засновником ДП «ЧГПК» є Агентство.

На підставі оскаржуваного рішення приватним нотаріусом Новосельською І.Л., у зв`язку з передачею ДП «ЧГПК» до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «ЧГПК-Інвест» будівлі, здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «ЧГПК-Інвест» на неї.

Рішення приватним нотаріусом Новосельською І.Л. прийнято на підставі акта приймання-передачі майна до статутного капіталу, укладеного між ТОВ «ЧГПК-Інвест» та ДП «ЧГПК», який не відповідає вимогам законодавства.

Колегією також було встановлено, що статутом ДП «ЧГПК» передбачена згода власника, до сфери управління якого входить ДП «ЧГПК», на відчуження ним об`єктів нерухомого майна. Водночас до заяви про державну реєстрацію права власності, за результатом розгляду якої прийнято оскаржуване рішення, не додано відповідної згоди, а також документів, що визначають обсяг цивільної правоздатності та дієздатності ДП «ЧГПК».

Приватним нотаріусом Холоменюк О.І. на підставі оскаржуваних рішень зареєстровано право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» (далі - ТОВ «ЧГПК») та Товариства з обмеженою відповідальністю «АВВА ГРУП» (далі - ТОВ «АВВА ГРУП») на будівлю. Водночас з відомостей Державного реєстру прав встановлено, що приватним нотаріусом Холоменюк О.І. прийнято оскаржувані рішення на підставі посвідчених нею правочинів, щодо яких відсутні відомості про визнання їх недійсними або ж щодо скасування нотаріальних дій, із здійсненням нею всіх необхідних реєстраційних дій відповідно до вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав.

Отже, за встановлених обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивача не із самим по собі наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2021 року №440/5, а із переходом права власності на будівлі.

У такий спосіб позивач намагається фактично усунути ті перешкоди, які, як він вважає, виникли у нього з реалізації права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку із прийняттям наказу №440/5, тому суд першої інстанції вірно встановив, що позовні вимоги ТОВ «ЧГПК-Інвест» заявлено на поновлення порушеного майнового права позивача.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вже зазначалось вище, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №440/5 від 04.02.2021 року, виданий Денисом Малюською, яким було задоволено скаргу Агентства публічної власності Республіки Молдова та скасовано раніше внесений нотаріусом запис про право власності, зазначивши, що ДП «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» передали до статутного капіталу ТОВ «ЧГПК-Інвест». Агентство публічної власності Молдови оскаржувало дії, пов`язані з реєстрацією права власності на це підприємство.

Так, правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право, а саме про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із майнових відносин.

Цей спір не може бути вирішено у межах розгляду адміністративної справи, оскільки потребує оцінки правомірності не лише оскаржуваного наказу Мін`юсту на предмет дотримання процедури його прийняття, але й правомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна та відповідних реєстраційних дій на предмет їх відповідності нормам матеріального права.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на цей спір за своєю суттю не поширюється юрисдикція адміністративних судів і він підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який прийнято з урахуванням правової позиції Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, висновки суду відповідають обставинам у справі, норми процесуального права застосовані з дотриманням положень КАС України, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15.09.2025.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧГПК-ІНВЕСТ» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧГПК-ІНВЕСТ» до Міністерства юстиції України, треті особи: Агентство публічної власності Республіки Молдова, державне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр», товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр», приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Новосельська Інна Людвигівна, про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк