Справа № 520/23993/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 вересня 2025 р. Справа № 520/23993/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась Військова частина НОМЕР_1 з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 23638,57 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_4 у Чугуївському управлінні ДКСУ в Харківській області, МФО 820172).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою вказаної статті визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд звертає увагу, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До таких обставин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексу адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.12.2024 №358 військовослужбовець за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_1 був направлений на лікування до комунального некомерційного підприємства «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» Сумської обласної ради з 15.12.2024.

26 лютого 2025 року до військової частини НОМЕР_1 надійшла виписка із медичної карти стаціонарного хворого №00077 від 24.01.2025 комунального некомерційного підприємства «Таращанська міська лікарня» Таращанської міської ради, з якої встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 був виписаний з лікувального закладу 24.01.2025 та 25.01.2025 не з`явився до розташування підрозділу у місті Суми Сумського району Сумської області.

Враховуючи, що про нез`явлення після завершення лікування до місця служби 25.01.2025 старшого солдата ОСОБА_1 , стало відомо 26.02.2025 з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №00077 від 24.01.2025 комунального некомерційного підприємства «Таращанська міська лікарня» Таращанської міської ради, йому, як військовослужбовцю, що перебуває на лікуванні, нараховано та виплачено грошове забезпечення у сумі 23638,57 грн (двадцять три тисячі шістсот тридцять вісім гривень 57 копійок), за період з 25.01.2025 по 31.01.2025.

Як встановлено службовим розслідуванням, старшому солдату ОСОБА_2 за період з 25.01.2025 по 31.01.2025 безпідставно переплачено грошові кошти у сумі 23638,57 грн (двадцять три тисячі шістсот тридцять вісім гривень 57 копійок).

Таким чином, ОСОБА_1 набув та зберіг майно, а саме грошові кошти в сумі 23638,57 грн без достатньої правової підстави, оскільки не повернувся з лікування до місця служби під час дії воєнного стану та фактично не виконував військового обов`язку з 25.01.2025, що стало підставою для звернення військової частини НОМЕР_1 до суду з цим позовом.

Також, позивач зазначає, що вже звертався до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до того ж самого відповідача, справа №520/12272/25.

Позовна заява ухвалою суду від 21.05.2025 була залишена без руху та суд зазначив, що в даному випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду, передбачений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Предметом позову у справі №520/12272/25 є стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих ним грошових коштів в сумі 23638,57 грн. під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби. За даним фактом проведено службове розслідування, результати якого оформлені наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2025 №1422 "Про результати службового розслідування". Службовим розслідуванням встановлено безпідставна переплата грошових коштів старшому солдату ОСОБА_2 за період з 25.01.2025 по 31.01.2025 у сумі 23638,57 грн. Таким чином, з 25.03.2025 позивачу стало відомо про вказані факти, отже, місячний строк звернення до суду сплинув 26.04.2025, тоді як до суду з даним позовом позивач звернувся лише 14.05.2025 направивши його до суду через систему "Електронний суд".

Ухвалою суду від 10.07.2025 було поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі №520/12272/25.

Проте, ухвалою суду від 27.08.2025 адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми залишено без розгляду, оскільки позивач у встановлений строк не подав витребувані судом ухвалою від 10.07.2025 докази, необхідні для вирішення спору, причин неподання витребуваних доказів також не повідомив.

Як зазначає представник позивача, військова частина НОМЕР_1 через безпосередню задіяність всього особового складу в бойових діях своєчасно не подала витребувані ухвалою суду від 10.07.2025 докази.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 користуючись своїм процесуальним правом повторно звернулася до суду із цією позовною заявою.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Як зазначалось судом раніше, згідно з абзацом другим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів службового розслідування, 26 лютого 2025 року до військової частини НОМЕР_1 надійшла виписка із медичної карти стаціонарного хворого №00077 від 24.01.2025 комунального некомерційного підприємства «Таращанська міська лікарня» Таращанської міської ради, з якої встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 був виписаний з лікувального закладу 24.01.2025, та починаючи з 25.01.2025 ОСОБА_1 не з`явився до розташування підрозділу у місті Суми Сумського району Сумської області.

Також, з доданої позивачем до позову копії листа Військової частини НОМЕР_1 №0501/27/1038 від 25.02.2025, який адресовано Директору КНП ТМР "Таращанська міська лікарня", вбачається, що командир Військової частини НОМЕР_1 просить надати інформацію щодо лікування військовослужбовця ОСОБА_1 у зв`язку відсутністю зв`язку із зазначеним військовослужбовцем.

Отже, суб`єкт владних повноважень - Військова частина НОМЕР_1 - дізнався про відсутність зв`язку з військовослужбовцем ОСОБА_1 та факт його неповернення до розташування підрозділу у АДРЕСА_3 - 25.02.2025.

Таким чином, у спірних правовідносинах календарною датою, коли суб`єкт владних повноважень достеменно довідався про факт неповернення військовослужбовця ОСОБА_1 до розташування підрозділу у місті Суми Сумського району Сумської області є 25.02.2025.

Разом з тим, до суду з даним позовом про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих ним грошових коштів в сумі 23638,57 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби на користь військової частини НОМЕР_1 позивач звернувся лише 09.09.2025 (згідно відтиску штампу канцелярії Харківського окружного адміністративного суду на позовній заяві, яка була сформована та подана до суду через підсистему "Електронний суд" 09.09.2025), тобто з пропуском передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

Суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що позивач вже звертався до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до того ж самого відповідача (як встановлено судом, з тим самим предметом з тих самих підстав) (адміністративна справа №520/12272/25).

Суд зауважує, що позивачем не було надано доказів в рамках адміністративної справи №520/12272/25, що ним було вжито заходів щодо інформування суду про неможливість подати витребувані ухвалою суду від 10.07.2025 докази у зазначений судом строк, та не було надано доказів, що позивач подавав до суду клопотання про продовження такого строку для надання витребуваних ухвалою суду від 10.07.2025 у справі №520/12272/25 доказів.

Також, суд зауважує, що позивач, Військова частина НОМЕР_1 , не був позбавлений права на апеляційне оскарження ухвали суду від 27.08.2025 про залишення позову без розгляду, оскільки такий строк становить 15 днів з дня її складання, про що зазначено в самій ухвалі.

Суд критично оцінює доводи позивача про безпосередню задіяність всього особового складу в бойових діях, оскільки не усі військовослужбовці військової частини беруть участь у веденні бойових дій. Більше того, військова частина повинна мати відповідальних осіб за ведення юридичної роботи.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що даний позов подано до Харківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" представником Військової частини НОМЕР_1 Нелюба Сергієм Анатолійовичем, який згідно сформованої 08.01.2025 в системі «Електронний суд» довіреності у порядку передоручення ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), на підставі Витягу з ЄДР від 11.12.24 щодо Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ), уповноважений в порядку передоручення представляти інтереси Військової частини НОМЕР_1 в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).

У позовній заяві жодним чином не обґрунтовано, чому ОСОБА_4 не мав можливості подати даний позов у визначений законом строк, як і не надано до суду відповідних доказів.

Суд зазначає, що зазначені представником позивача обставини щодо пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є поважними причинами, які пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання даної позовної заяви до адміністративного суду.

Як зазначалось судом раніше, відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску та надати докази на підтвердження поважності таких причин.

Крім того, суд зазначає, що частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028,00 грн.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру на суму 23638 грн, а, отже, ставка судового збору за подання даного позову з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" становить 2422,40 грн.

В матеріалах справи докази сплати судового збору відсутні.

У позовній заяві міститься клопотання позивача про відстрочення військовій частині НОМЕР_1 сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено про відсутність коштів на реєстраційному рахунку Військової частини НОМЕР_1 по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Суд зазначає, що підставою для відстрочення або розстрочення, чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, судом встановлено, що позивачем на підтвердження клопотання про відстрочення від сплати судового збору не надано жодних доказів, що підтверджували б майновий стан позивача на час звернення до суду з даним позовом.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд в ухвалі від 25.01.2023 по справі №480/11660/21 виклав правову позицію, відповідно до якої: "Враховуючи, що відповідач утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, а отже обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення сплати судового збору".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору є не обґрунтованим.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовій збір у розмірі 2422,40 грн за наступними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача: UA4020661; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) та надати до суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати до суду:

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску та надати докази на підтвердження поважності таких причин;

- документ про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження поважності таких причин, документу про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Панов М.М.