Справа № 554/3700/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 р. Справа № 554/3700/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.05.2025 (суддя Материнко М.О., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, 36002) по справі № 554/3700/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі по тексту також відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову №010 від 06.03.2025 про накладення штрафу, винесену начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Аранчій Я.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-3 КУпАП.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.05.2025 задоволено позов.

Скасовано постанову № 010 від 06.03.2025 про накладення штрафу, винесену начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Аранчій Я.С., якою на ОСОБА_1 , генерального директора Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.188-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови від 06.03.2025 року № 010.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалити нове рішення яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не дотриманні норм процесуального права, неповне і не всебічне з`ясовання обставин справи, не належної оцінки аргументам відповідача, що призвело до невірного вирішення справи.

Зазначає, що відповідачем доведено об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення (ст.188-3 КУпАП) належними доказами.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно визнав відсутність складу правопорушення, не взявши до уваги письмові докази та фактичні обставини справи.

Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.06.2023 року у справі №300/377/22.

Вважає, що факт невиконання Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі по тексту - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області є документально підтвердженим.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що на виконання наказу від 10.02.2025 № 200-ОД та відповідно до направлення № 99 від 10.02.2025 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, доручено Яковенко В.В., Мирній Н.М. провести позапланову перевірку на ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифу на послугу з постачання теплової енергії. Термін проведення перевірки: з 11-14, 17-21, 24 лютого 2025 року.

11.02.2025 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області надано ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» вимогу № 1 щодо надання документів та інформації. Термін виконання визначено до 10:00 годин 13.02.2025.

13.02.2025на офіційну електронну адресу ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» направлено вимогу № 2 щодо надання документів та інформації. Термін виконання визначено до 10:00 годин 17.02.2025.

21.02.2025 на офіційну електронну адресу ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» направлено вимогу № 4 щодо надання документів та інформації. Термін виконання визначено до 10:00 годин 24.02.2025.

У відповіді на Вимогу №1 (лист 29-17/517 від 14.02.2025) ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО повідомив, що керівник підприємства не видавав накази про призначення відповідальної особи за проведення перевірки (за довіреністю) та особи відповідальної за формування, встановлення та застосування тарифів. Посадової інструкції, згідно якої відповідальність за формування, встановлення та застосування тарифів покладено на конкретну посадову особу, на підприємстві не розроблялась та не затверджувалась. Надати розпорядчий документ та посадову інструкцію, якої не існує підприємство не має фізичної можливості. Крім того, обов`язок підприємства видати такий наказ та розробити відповідну інструкцію не передбачений жодним нормативно правовим актом. Неможливість надати комплекти документів для встановлення тарифу зумовлена обов`язком підприємства забезпечити нерозголошення критичну технологічну інформацію з обмеженим доступом, що містить вихідні дані формування тарифу.

24.02.2025 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області за результатами проведення позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін складено Акт № 010, згідно якого встановлено наявність порушень вимог пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону України № 5007-VI, статті 11 Закону України № 877-V.

24.02.2025 складено Протокол № 010 за ст. 188-3 КУпАП, в якому, на думку перевіряючих, встановлено порушення: ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» створено перешкоди, а саме невиконання законних вимог посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області у виконанні покладених на них функцій в частині проведення державного нагляду (контролю).

06.03.2025 винесена Постанови № 010 про накладання штрафу, де ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.188-3 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Позивач, не погодившись з вказаною постановою, вважаючи, що наявні правові підстави для її скасування, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-3 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Частинами 1, 2 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Приписами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Суб`єктивна сторона - це внутрішня сторона проступку, психічний стан суб`єкта проступку, що характеризує його волю, яка виявляється в протиправній дії, його ставлення до дії, яку він вчинив.

Ознаками суб`єктивної сторони проступку є вина, мотив і мета правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Крім діяння, ознаками об`єктивної сторони правопорушення є місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя здійснення діяння.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V (далі по тексту - Закону №877-V).

У ст.1 Закону №877-V міститься поняття заходів державного нагляду (контролю) - планових та позапланових заходів, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Приписами ст.16 Закону "Про ціни і ціноутворення" (далі по тексту - Закон №5007-VI) визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом №877-V та іншими законами.

Статтею 18 Закону №5007-VI передбачено, що уповноважені органи мають право, зокрема, проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Статтею 4 Закону № 877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Відповідно до ст.7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

Згідно ч.1 ст.8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);

відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;

надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Статтею 188-3 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування цін або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб.

Відповідно до ст.188-3 КУпАП невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування цін або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, аналіз вказаної норми КУпАП передбачає відповідальність посадової особи за невиконання законних вимог контролюючих органів, що реалізує державну політику з контролю за цінами, щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування цін або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 188-3 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Доводи відповідача стосовно наявності складу правопорушення передбаченого ст. 188-3 КУпАП ґрунтуються на тому, що спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області вручено вимоги №1, 2, 3, 4 про надання документів, які не виконані ПОКПТГ "Полтаватеплоенерго".

Однак, в рамках позапланової перевірки надано запити, які розглянуті підприємством та по кожному пункту запиту надано чи то пояснення, чи копії відповідних документів, що підтверджує факт не створення перешкод у проведенні перевірки (відповідь на вимогу №1 № 29-17/517 від 14.02.2025).

Щодо необхідності надання на вимогу відповідача копії наказу про призначення відповідальної особи за проведення перевірки (за довіреністю) та особи відповідальної за формування, встановлення та застосування тарифів; посадової інструкції, згідно якої відповідальність за формування, встановлення та застосування тарифів покладено на конкретну посадову особу, то колегія суддів зазначає, що позивачем повідомлено відповідача про те, що Керівник підприємства не видавав накази про призначення відповідальної особи за проведення перевірки (за довіреністю) та особи відповідальної за формування, встановлення та застосування тарифів, що посадової інструкції, згідно якої відповідальність за формування, встановлення та застосування тарифів покладено на конкретну посадову особу, на підприємстві не розроблялась та не затверджувалась. Щодо неможливості надання комплекту документів поданий субєктом господарювання до органу місцевого самоврядування з реєстраційним вхідним номером для встановлення діючого двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, розрахунки тарифів разом із заявою, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час проведення розрахунків тарифів, то ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надало пояснення у відповіді на вимогу №1 (лист 29-17/517 від 14.02.2025).

Відтак, наведене вище вказує на фізичну неможливість надання підприємством документів на запит відповідача, яких не існує у останнього.

Окрім того, у поясненнях зазначено, що вихідні дані формування тарифу містять критичну технологічну інформацію з обмеженим доступом з огляду на те, що Підприємство відноситься до об`єктів критичної інфраструктури та відповідає встановленим частиною другою статті 8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16 листопада 2021 року № 1882-IX (далі - Закон № 1882-IX) критеріям, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг, свідчать про існування загроз для них, можливість виникнення кризових ситуацій через несанкціоноване втручання в їх функціонування, припинення функціонування, людський фактор чи природні лиха, тривалість робіт для усунення таких наслідків до повного відновлення штатного режиму. Враховуючи, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» включено до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури, на підприємство поширюються вимоги Закону України «Про критичну інфраструктуру», "Про правовий режим воєнного стану", "Про правовий режим надзвичайного стану", "Про оборону України", Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 17 жовтня 2023 року, зокрема, в частині захисту критичної технологічної інформації. У зв`язку із зазначеним та задля забезпечення захищеності критичної інфраструктури з метою безперервності її роботи, цілісності і стійкості, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» об`єктивно позбавлене можливості надати документи, які містять критичну технологічну інформацію щодо підприємства.

В контексті наведеного вище, колегія суддів враховує, що в розумінні ст.8 Закону №1882-IX Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" віднесено до об`єктів критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення.

Оскільки об`єкти вказаного підприємства включено до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури, на нього поширюються вимоги Закону України "Про критичну інфраструктуру", "Про правовий режим воєнного стану", "Про правовий режим надзвичайного стану", "Про оборону України", рішення Ради національної безпеки і оборони України від 17 жовтня 2023 року, зокрема, в частині захисту критичної технологічної інформації.

При цьому, колегія суддів враховує, що з метою забезпечення обороноздатності держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України встановлені законодавством відповідні обмеження розповсюдження інформації щодо об`єктів інфраструктури, а саме критичної технологічної інформації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не підтверджено належними доказами, що позивач вчиняв дії чи бездіяльність спрямовану на невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, або створював перешкоди для виконання покладених на них обов`язків.

З урахуванням наведених вище висновків, доводи апеляційної скарги про те, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", створено перешкоди, а саме невиконання законних вимог посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області у виконанні покладених на них функцій в частині проведення державного нагляду (контролю) з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифу на послугу з постачання теплової енергії, є необґрунтованими.

Приписами ст.62 Конституції України закріплено принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належним чином в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-3 КУпАП.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.06.2023 у справі №300/377/22, оскільки обставини спірних правовідносин у даній справі є відмінними від тих, що склалися у справі, яка переглядалася судом касаційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оспорюваної постанови.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-3 КУпАП, необхідності скасування оспорюваної постанови, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.05.2025 по справі № 554/3700/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло