Справа № 520/22509/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р. Справа № 520/22509/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови

У С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Антосік від 12.08.2025 у виконавчому провадженню № 77543503 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 НГУ штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Антосік від 12.08.2025 у виконавчому провадженню №77543503 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 НГУ штрафу в розмірі 5 100,00 грн. За доводами позивача, виконавче провадження мало бути зупинене відразу після його відкриття на підставі абзацу 22 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", тому підстав для винесення постанови від 12.08.2025 про накладання штрафу на боржника, в той час, коли провадження мало б бути зупинене в обов`язковому порядку, у державного виконавця не було. Також, позивач зазначив, що у Військової частини НОМЕР_1 НГУ відсутні власні кошти, які могли б бути спрямовані на виконання рішення суду. Вважаючи протиправною вищезазначену постанову про накладення штрафу на боржника, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 01.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження на 16.09.2025 о 10:30 год. Залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі № 520/22509/25. Витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: матеріали виконавчого провадження № 77543503; документи, на підставі яких прийнята оскаржувана постанова від 12.08.2025 у виконавчому провадженні № 77543503 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 НГУ штрафу в розмірі 5 100,00 грн. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати витребувані судом документи до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов. Запропоновано третій особі подати до суду письмові пояснення.

У судове засідання, призначене на 16.09.2025 о 10:30 год, сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позивач подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі. Просив позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову та зазначив про правомірність оскаржуваної в даній справі постанови від 12.08.2025 у виконавчому провадженню № 77543503 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України штрафу в розмірі 5 100,00 грн, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження № 77543503 - 19.03.2025, станом на 12.08.2025 рішення суду у справі № 560/14303/24 не було виконане боржником. Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік Іриною Олегівною 19.03.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 77543503 за виконавчим листом № 560/14303/24, виданим Хмельницьким окружним адміністративним судом 10.02.2025 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 12.04.2019, виходячи з розміру величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік Ірини Олегівни від 12.08.2025 накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн за невиконання рішення суду, яким зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погодившись із постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Антосік від 12.08.2025 у виконавчому провадженню № 77543503 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 НГУ штрафу в розмірі 5 100,00 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частини 1-2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Звертаючись до суду з даним позовом про оскарження постанови державного виконавця про накладання на Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженню № 77543503, позивач зазначив, що виконавче провадження мало бути зупинене відразу після його відкриття на підставі абзацу 22 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", однак державним виконавцем протиправно не було зупинено відповідне виконавче провадження, що свідчить про протиправність винесеної в такому виконавчому провадженні постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 5 100,00 грн за невиконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Розглядаючи справу в межах позовних вимог та доводів позивача, суд зазначає наступне.

Так, з 19.08.2022 набув чинності Закон України №2468-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави", яким, зокрема, забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Вказаним Законом внесено зміни в п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", зокрема доповнено положеннями, що включають абз. 22, за змістом якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

За змістом судового рішення у справі № 560/14303/24, з приводу виконання якого старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік Іриною Олегівною 19.03.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 77543503 за виконавчим листом № 560/14303/24, виданим Хмельницьким окружним адміністративним судом 10.02.2025, таке рішення має зобов`язальний характер та способом виконання такого рішення є фактично перерахунок та виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (позивач у справі № 560/14303/24).

У свою чергу, суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Суд зазначає, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абз.12 п.10-2 розділу ХІІІ "Перехідні та кінцеві положення" Закону України "Про виконавче провадження", у період дії воєнного стану в Україні не зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень за позовами фізичних осіб про перерахунок грошового забезпечення військовослужбовців, боржниками за якими є, зокрема, військові частини.

Відтак, з урахуванням вказаного правового регулювання, а також положень абз.12 п.10-2 розділу ХІІІ "Перехідні та кінцеві положення" Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що у державного виконавця відсутні правові підстави для зупинення виконавчих дій в межах спірного виконавчого провадження на підставі абз.12 п.10-2 розділу ХІІІ "Перехідні та кінцеві положення" Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відповідне виконавче провадження відкрите саме з приводу виконання рішення за позовом фізичної особи про перерахунок грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) військовослужбовця, боржником за яким є військова частина, в якій військовослужбовець проходив службу.

Отже, доводи позивача про необхідність зупинення виконавчого провадження № 77543503 на підставі абз.12 п.10-2 розділу ХІІІ "Перехідні та кінцеві положення" Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставними.

Щодо доводів позивача про те, що у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відсутні власні кошти, які могли б бути спрямовані на виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Матеріали справи не містять жодних доказів вчинення відповідачем дій щодо виконання рішення суду з моменту відкриття виконавчого провадження (19.03.2025) по 12.08.2025, повідомлення виконавця щодо виконання рішення в частині нарахування індексації та вчинення дій щодо проведення виплат не свідчить про виконання боржником відповідного рішення та не свідчить про наявність поважних причин невиконання такого рішення суду або про повідомлення боржником таких причин державному виконавцю.

Зважаючи на вищевикладені норми законодавства щодо обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, неповідомлення боржником державного виконавця про виконання рішення суду або про наявність причин його невиконання, суд зазначає, що відсутність у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України власних коштів не є підставою для висновку про можливість невиконання Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (боржник у виконавчому провадженні № 77543503 за виконавчим листом № 560/14303/24) судового рішення та не свідчить про протиправність постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Антосік від 12.08.2025 у виконавчому провадженні № 77543503 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України штрафу в розмірі 5 100,00 грн, зважаючи на доводи відповідача про невиконання Військової частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України судового рішення.

Інших доводів та відповідних доказів порушення державним виконавцем процедури, передбаченої цим Законом, під час прийняття спірної постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду позивачем не наведено. Судом таких обставин не встановлено.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись 6-9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м. Харків, 61024, ) про скасування постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН