Справа № 320/7412/22
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7412/22 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області протиправними у: винесенні рішення № 09 від 06.07.2022 на заяву від 29.06.2022 № 1194 про перерахунок пенсії: у відмові зарахувати період роботи в зоні відчуження ЧАЕС з 01.10.2008 по 31.10.2019 в компанії "AMEC NuclearInternationalLimited" (назва якої змінена з 01.01.2015 на "АМЕС FosterWheelerNuclearInternationalLimited", з 01.03.2020 - "ЯкобсКлінЕнерджи Інтернешнл Лімітед"), що складає не менш ніж 09 років 10 місяців 1 день, у виконанні обов`язків Заступника Директора Представництва, адміністративно-фінансового керівника та менеджера з персоналу у складі ГУП ПБ та в офісі групи управління проектом підвищення безпеки (ГУП ПБ) Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська AEG" на території промислового майданчику в зоні відчуження ЧАЕС, як роботу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у відповідності із ст. 55, ч. 1 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області: скасувати Рішення №09 від 06.07.2022 про відмову у призначенні пенсії; зарахувати в пільговому обчисленні до страхового стажу період роботи в зоні відчуження ЧАЕС з 01.10.2008 по 31.10.2019 в компанії "AMEC NuclearInternationalLimited" (назва якої змінена з 01.01.2015 на "АМЕС FosterWheelerNuclearInternationalLimited", з 01.03.2020 - "ЯкобсКлінЕнерджи Інтернешнл Лімітед"), що складає не менш ніж 09 років 10 місяців 01 день, у виконанні обов`язків Заступника Директора Представництва, адміністративно-фінансового керівника та менеджера з персоналу у складі ГУП ПБ та в офісі групи управління проектом підвищення безпеки (ГУП ПБ) Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" на території промислового майданчику в зоні відчуження ЧАЕС, як роботу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у відповідності із ст. 55, ч. 1 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Станом на 11 вересня 2025 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.02.2020 у віці 45 років 9 місяців 9 днів на підставі ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.02.2020 № 721 у призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 розділу XIV Закону № 1058-IV через недосягнення пенсійного віку, визначеного чинним законодавством, та повідомлено, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач набуде після досягнення 49 років 6 місяців. Пенсійний орган вказав, що заявниця за наданими документами має загальний страховий стаж 39 років 04 місяців 20 днів, в тому числі за Списком № 1 - 16 років 10 місяців і 1 день.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням від 27.02.2020 відповідача позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Судом встановлено, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 320/5889/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Рішення у справі № 320/5889/20 не прийнято.

Вважаючи, рішення від 27.02.2020 № 721 пенсійного органу таким, що не має остаточної юридичної сили, а предмет та підстави звернення з заявою про призначення пенсії від 27.02.2022 є чинними, позивач у січні 2022 року звернулась з заявою про приєднання до матеріалів пенсійної справи документів про пільговий стаж та про проведення перерахунку пенсії на підставі заяви від 27.02.2020 № 721 про призначення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 10.02.2022 № 2071-2013/С-02/8-1000/22 у перерахунку пенсії відмовлено через подання заяви не за встановленою формою, яка передбачена приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

27.02.2022 та 19.05.2022 позивач повторно зверталась з заявами про перерахунок пенсії за тотожних підстав та отримувала відмови пенсійного органу з аналогічним зазначеному вище змістом.

Листом від 02.06.2022 № 100-0202-8/49299 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило, що для призначення пенсії за віком подається заява встановленого зразка та відповідні документи згідно Порядку № 22-1.

Роздрукувавши заяву № 1194 про перерахунок пенсії за формою Додаток-1 з електронної форми Порядку № 22-1, позивач 29.06.2022 подала її до пенсійного органу на паперовому носії разом з додатками.

У результаті розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення від 06.07.2022 № 09 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах.

В рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 40 років 1 місяць 20 днів. Страховий пільговий стаж за Списком № 2 становить 16 років 10 місяців 1 день. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.

Вказано, що на час звернення підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 відсутні. Право на пенсійну виплату набуде з 19.11.2023 року, після досягнення 49 років 6 місяців.

Не погоджуючись з діями пенсійного органу щодо розгляду заяви про перерахунок пенсії у якості заяви про призначення пенсії, а також з відмовою в обрахунку стажу роботи за Списком № 1, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами "а", "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XIІ), у редакції чинній до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

- працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017, текст Закону № 1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п. 1, 2 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

- працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

- працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказана норма набула чинності з 01.10.2017.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 13 Закону № 1788-XII (в редакції від 02.03.2015) фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020, у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах."

Таким чином, враховуючи відновлення рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15) редакції статті 13 Закону №1788-XII, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, колегія суддів зазначає, що на даний час існує дві чинних норми, якими по різному встановлено вік жінок, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, а саме:

- пунктом "а" статті 13 Закону №1788-XII передбачено право на пенсію за віком , незалежно від місця останньої роботи, працівникам , зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

- статтею 114 Закону України № 1058-IV передбачено право на пенсію за віком працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до абзаців першого другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, згідно з абзацом першого пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку № 1, а саме: пункт "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та пункт 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 по справі № 360/3611/20 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За приписом ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що на реалізацію права на призначення пенсії з урахуванням положення статті 13 Закону № 1788-XII позивач звернулась після ухвалення рішення Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020 - 27.02.2020.

У результаті розгляду заяви позивачу у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.02.2020 № 721 відмовлено з посиланням на недосягнення віку в 49 років 6 місяців відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 розділу XIV Закону № 1058-IV.

Правомірність відмови пенсійного органу у призначенні пенсії є предметом спору у межах адміністративної справи № 320/5889/20, що перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду.

На момент розгляду даної справи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.02.2020 № 721 в адміністративному чи судовому порядку не скасовано, а отже таке рішення залишається чинним. Заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення у межах справи № 320/5889/20 не вживались.

З наявних у справі відомостей вбачається, що позивач на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України на час звернення з заявою № 1194 від 29.06.2022 не перебувала та пенсію не отримувала.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1. Розділу І "Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії" Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

У Додатку 1 до Порядку № 22-1 наявна форма заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Вказана форма передбачає можливість її заповнення як у разі звернення застрахованої особи про призначення пенсії, так і у разі звернення пенсіонером про здійснення перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналізуючи подану позивачем заяву про перерахунок пенсії № 1194 від 29.06.2022 суд відмічає, що у ній заявниця просить пенсію перерахувати, при цьому одночасно вказує, що пенсія не призначалась.

Отже, обставини звернення із заявою 27.02.2020 вперше та відмова пенсійного органу про призначення пенсії не змінюють статусу позивача. У результаті розгляду заяви уповноваженим органом прийнято рішення - індивідуальний акт, який вичерпав свою дію виконанням.

За таких обставин, наявність спірних правовідносин щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.02.2020 № 721, зокрема до його перегляду в судовому порядку і набранням рішенням законної сили, не змінює його юридичних наслідків як помилково зазначає позивач.

Твердження позивача щодо виникнення в неї права на перерахунок пенсії з 27.02.2020 та наявність можливості вчиняти будь-які юридичні дії, передбачені приписами Порядку № 22-1 та Закону № 1058-IV, жодним чином не обґрунтовані та не узгоджуються з приписами зазначених нормативно-правових актів.

Сам факт оскарження рішення про призначення пенсії не надає позивачу статусу пенсіонера, а відтак підстави для звернення з заявою про перерахунок ще не призначеної пенсії відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком про обґрунтованість дій пенсійного органу щодо оцінки та розгляду заяв ОСОБА_1 у порядку, що передбачений для розгляду звернень громадян та щодо питання саме призначення пенсії. Ознак протиправності оскаржуваного рішення № 09 від 06.07.2022 в аспекті заявлених позивачем підстав позову щодо порушення порядку розгляду заяви про перерахунок пенсії, судом не встановлено, підстави для його скасування за наведених причин відсутні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в оскаржуваному рішенні від 06.07.2022 № 09 вказано, що страховий стаж особи становить 40 років 1 місяць 20 днів. Страховий пільговий стаж за Списком № 2 становить 16 років 10 місяців 1 день.

Щодо відмови в призначенні пенсії вказано, що на час звернення позивача з заявою підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 відсутні. Право на пенсійну виплату позивач набуде з 19.11.2023 року, після досягнення 49 років 6 місяців.

Отже, рішення пенсійного органу ґрунтується не на непідтвердженні періодів роботи, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а на застосуванні положення п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

При цьому, позивач переконана, що має право на пенсію з 27.02.2020, водночас з окремими вимогами щодо призначення пенсії у межах саме цієї справи не звертається.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18, від 23.12.2019 у справі № 712/3842/17, від 27.02.2020 у справі № 500/477/15-а.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.