Справа № 160/24292/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року Справа №160/24292/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/24292/24,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

08 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про встановлення судового контролю, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». В обґрунтування клопотання посилається на невиконання відповідачем остаточного судового рішення в цій справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року призначено заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/24292/24 до розгляду в порядку письмового провадження. Встановлено Адміністрації Державної прикордонної служби України 5-ти денний строк з дня отримання цієї ухвали для надання суду письмових пояснень.

11 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від відповідача в підсистемі "Електронний Суд". Відповідач проти судового контролю заперечує та зазначає, що виконав рішення суду, оформивши відповідачу нове подання на призначення пенсії, яке належним чином направив уповноваженому органу.

15 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, які надійшли від представника позивача в підсистемі "Електронний Суд". Позивач повторює власні доводи щодо невиконання відповідачем рішення суду в повному обсязі.

Вирішуючи вимоги заяви про встановлення судового контролю, суд виходить з такого.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити ОСОБА_1 подання про призначення пенсії за вислугу років виходячи з вислуги років 26 років 03 місяці 22 дні та направити таке подання до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

26 грудня 2024 року вказане рішення суду набрало законної сили.

28 лютого 2025 року позивачем отримано виконавчі листи по справі.

Постановою державного виконавця від 22.08.2025 року відкрито виконавче провадження №78920170 з примусового виконання виконавчого листа по вказаному вище зобов`язанню.

Постановою державного виконавця від 29.08.2025 року відповідне виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що рішенням суду у даній справі зобов`язано відповідача оформити подання про призначення пенсії позивачу виходячи з вислуги років 26 років 03 місяці 22 дні та направити таке подання до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

З наданих як позивачем, так і відповідачем документів вбачається, що відповідне подання складено 03.04.2025 року, в наявності копія такого подання. В ньому вказано вислугу років позивача згідно рішення суду. Його направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області супровідним листом від 03.04.2025 року №09/25105-25-Вих.

З наданого самим позивачем листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2025 року №33627-22518/К-01/8-0400/25 вбачається, що вищевказане подання за згаданим супровідним листом дійсно надійшло до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило в призначенні пенсії за відповідним поданням, оскільки календарна вислуга є недостатньою.

Поведінка Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не може бути предметом судового контролю в даному провадженні, оскільки останнє не було стороною у справі, в зв`язку з чим жодних зобов`язань рішенням суду на цього суб`єкта не накладалося.

Це логічно узгоджується з тим, що таку відмову позивач оскаржує в межах справи №160/23216/25.

З поданої позивачем заяви вбачається, що він також не згоден з поведінкою відповідача, яка супроводжувала виконання рішення суду в даній справі: до складеного на виконання рішення суду подання не долучено розрахунок вислуги років, грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію, а також документи на підтвердження права на надбавки.

Разом з цим, позивачем не враховано, що в межах справи №160/24292/24 ним оскаржувався передусім порядок обчислення відповідачем вислуги років позивача: предметом спору було право позивача на пенсію за вислугу років виходячи з пільгової (а не календарної) вислуги років.

Через різне тлумачення сторонами наявної у позивача кількості вислуги років відповідач в цілому не складав щодо позивача будь-яких документів на призначення пенсії (відповідне право заперечувалося в цілому) і межі судового розгляду були обмежені відповідним чином суд не міг оцінити поведінку, яка не вчинена (повнота пакету документів для призначення пенсії не оцінювалася, оскільки документи взагалі не були складені).

Як наслідок, суд підтвердив, що вислугу позивача слід обчислювати в пільговий спосіб та зобов`язав відповідача скласти відповідне подання.

Питання, порушене позивачем у його заяві, фактично стосується виконання відповідачем вимог п. 1 розділу ІІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якого уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Таким чином, в межах вищевказаного Порядку окремо існують «всі необхідні документи» та «подання про призначення пенсії».

В межах розгляду справи №160/24292/24 не оцінювалася поведінка відповідача щодо оформлення «всіх необхідних документів», оскільки відповідач взагалі не визнавав право позивача на пенсію за вислугу років та не оформлював ніяких документів. Отже, ані оцінити таку поведінку (не вчинену), ані зобов`язати діяти певним чином суд правових підстав не мав, адже спонукальний спосіб захисту можливо застосувати лише в разі, якщо суб`єкт владних повноважень вже реалізував сам свої повноваження у відповідній сфері.

В юридичній ситуації, що перебувала на розгляді суду, йшлося виключно про те, як суб`єкт владних повноважень реалізовує свою владну компетенцію щодо обчислення стажу позивача, визнання його права на пенсію за вислугу років та ініціює процедуру призначення такої пенсії. Оскільки така процедура розпочата не була, суд не мав жодних правових підстав для визначення способу її здійснення відповідачем відповідач на відповідному етапі приписи п. 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 ще не застосовував взагалі. З цих підстав ця норма права і не застосовувалася судом, натомість судовий розгляд зосереджено на порядку обчислення наявної у позивача вислуги.

Таким чином, поведінка відповідача в частині оформлення «всіх необхідних документів», що здійснюється разом (паралельно) з оформленням «подання про призначення пенсії» не може бути оцінена судом в даній справі в межах процедури судового контролю, оскільки така поведінка не оцінювалася в межах судового розгляду через те, що її взагалі не існувало на момент судового розгляду відповідач не дійшов до питання обсягу документів, які треба оформлювати, оскільки взагалі не визнавав, що позивач має право на пенсію за вислугу років.

Суд враховує посилання позивача на те, що в межах справи №160/23216/25 йому відмовлено у відкритті провадження в частині вимог до відповідача.

Однак позивач не врахував, що він буквально просив суд в новій справі «оформити подання … на виконання рішення суду … по справі №160/24292/24», тобто просив суд повторно зобов`язати відповідача вчинити дії, щодо вчинення яких вже наявне рішення суду.

В наявній юридичній ситуації фактично наявний новий спір, який стосується виконання відповідачем положень п. 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 в частині оформленні «сіх необхідних документів». Це питання не було предметом розгляду у справі №160/24292/24 і в межах судового контролю не може бути оцінено, оскільки така поведінка взагалі не існувала, а тому і не могла бути оцінена судом.

Тобто, рішенням суду зобов`язано відповідача оформити подання з конкретною кількістю вислуги, а питання щодо складання інших документів, які також мають юридичне значення в процедурі призначення позивачу пенсії, судом не вирішувалося. Як наслідок, склавши та направивши до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання з відповідною кількістю вислуги років відповідач дійсно виконав рішення суду в даній справі у повному обсязі, а незгода позивача з повнотою відповідного пакету документів є окремим спором про право, яке суд в межах справи №160/24292/24 не вирішував, а тому не може оцінити в межах судового контролю.

Отже, правові підстави для встановлення судового контролю у справі відсутні.

Керуючись статтями 243, 248, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/24292/24 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ч. 1 ст. 295, ч. 5 ст. 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко