Справа № 160/2190/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/2190/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року (суддя О.В. Серьогіна) у справі № 160/2190/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ААДІ" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ААДІ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці, у якому просило визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 02.12.2024 року №UA500020/2024/000227/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення митного органу не відповідає вимогам закону за формою та змістом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідачу надані документи, що повністю підтверджують ціну товару та її оплату банківським переказом. Наданий страховий поліс містить відомості про витрати на страхування. Виставлений перевізником ТОВ «ФОНТАН-ТРАНС» рахунок від 19.11.2024 року № 450 був оплачений позивачем за платіжною інструкцією від 20.11.2024 року № 5717.

Судом відхилив доводи відповідача про те, що аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.09.2022 №IMP/IND-00030-05 не пронумеровані, наявні сліди неодноразового сканування документу, оскільки вказані недоліки, які не підтверджені відповідачем жодними доказами, не впливають саме на числові значення формування митної вартості товару.

Крім того, суд зауважив, що відповідач не надав належного обґрунтування причин неврахування відомостей експортної митної декларації Республіки Індія від 25.09.2024 року № 4341392, відомості якої відповідають поданим митному органу України документам як в частині опису й характеристик товару, так і в частині ціни товару, як основної складової митної вартості, реквізити документів співпадають.

Суд вважав, що зазначені митницею у повідомленні та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

Суд з`ясував, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що у поданих позивачем до митного органу документах містяться розбіжності, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, про що обґрунтовано вказано у п.33 спірного рішення. Так, скаржник зазначає, що аркуші договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 30.09.2022 не пронумеровано, спостерігається наявність слідів неодноразового сканування документу та повторного друку, що може свідчити про ознаки підробки документу. Крім того, у наданих документах відсутні дані щодо складової, яка передбачена п.1 ч.10 ст. 58 МК України. Скаржник зауважує, що згідно ч.2 ст. 53 МК України для підтвердження витрат на транспортування подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 25.09.2024 №4341392 внесно коди товарів на рівні десяти знаків, які не відповідають задекларованому коду товару згідно УКТЗЕД, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою. Скаржник вказує, що він правомірно повідомив позивача про те, що він може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, але декларант не спростував виявлені митним органом розбіжності. Відтак, скаржник вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів є правомірним, у відношенні до товару правомірно застосовано резервний метод.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 02.12.2024 року позивачем до відділу митного оформлення Одеської митниці шляхом подання митної декларації 24UA62U2 задекларовано товар, а саме мішки пакувальні із синтетичних або штучних текстильних матеріалів, білого кольору, з стрічок або подібних форм поліпропілену, термічна різка у верхній та нижній сторонах: мішки (поліпропілен), розмір - 50 х 75 см, 550 деньє (Вага 40,00 гр) - 100 000 шт.; мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 73 см, 450 деньє (ВАГА 35,82гр) - 70 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 90 см, 450 деньє (Вага 43,68 гр) - 100 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 100 см, 450 деньє (Вага 47,83гр) - 200000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 50 х 77 см, 450 деньє (Вага 32,45гр) - 150 000 шт. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: IN Виробник : ANNEX POLYMERS».

Даний товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту контракт від 30.09.2022 року № IMP/IND-00030-05, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ААДІ" та «АННЕКС ПОЛІМЕРС».

Митна вартість товару заявлена декларантом позивача за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем надано наступні документи: контракт від 30.09.2022 року № ІМР/ІМО-00030-05, інвойс від 25.09.2024 року № АР/170; специфікація від 17.07.24 № 47; платіжна інструкція в іноземній валюті від 20.09.24 № 68; рахунок перевізника від 19.11.24 № 450; довідка перевізника від 19.11.24 № 19/11/3; страховий поліс від 01.10.24 № 870242388.24; експортна митна декларація Республіки Індія від 25.09.24 № 4341392.

Відповідно до статті 53 МКУ митницею були додатково витребувані від позивача наступні документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

02.12.2024 року Декларантом надано лист №02.12/01, в якому повідомлено, що інших документів та відомостей надаватися не буде.

02.12.2024 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500020/2024/000227/2. Митницею застосовано резервний метод (метод 2 ґ).

По товару № 1 (Мішки пакувальні із синтетичних або штучних текстильних матеріалів, білого кольору, з стрічок або подібних форм поліпропілену, термічна різка у верхній та нижній сторонах: мішки (поліпропілен), розмір - 50 х 75 см, 550 деньє (Вага 40,00 гр) - 100 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 73 см, 450 деньє (Вага 35,82гр) - 70 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 90 см, 450 деньє (Вага 43,68 гр) - 100 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 100 см, 450 деньє (Вага 47,83гр) - 200 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 50 х 77 см, 450 деньє (Вага 32,45гр) - 150 000 шт. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: IN Виробник: ANNEX POLYMERS, 2,56 долл. США за 1 кг (МД №UA500130/2024/014130 від 23.04.2024 року), ніж заявлено декларантом 1,58 долл. США за 1 кг.

Підставою для прийняття такого рішення є те, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів № IMP/IND-00030-05 від 30.09.2022 не пронумеровані, спостерігається наявність слідів неодноразового сканування документу та повторного друку, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки;

2) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Вважаючи рішення митного органу № UA500020/2024/000227/2 протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно із ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження відповідача щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість та необхідність витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Матеріали справи підтверджено, що позивачем шляхом подання відповідачу митної декларації 24UA62U2 задекларовано товар, а саме мішки пакувальні із синтетичних або штучних текстильних матеріалів, білого кольору, з стрічок або подібних форм поліпропілену, термічна різка у верхній та нижній сторонах: мішки (поліпропілен), розмір - 50 х 75 см, 550 деньє (Вага 40,00 гр) - 100 000 шт.; мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 73 см, 450 деньє (ВАГА 35,82гр) - 70 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 90 см, 450 деньє (Вага 43,68 гр) - 100 000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 55 х 100 см, 450 деньє (Вага 47,83гр) - 200000 шт.; мішки (поліпропілен), розмір - 50 х 77 см, 450 деньє (Вага 32,45гр) - 150 000 шт. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: IN Виробник : ANNEX POLYMERS».

Митна вартість товару заявлена за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, а для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем надано наступні документи: контракт від 30.09.2022 року № ІМР/ІМО-00030-05, інвойс від 25.09.2024 року № АР/170; специфікація від 17.07.24 № 47; платіжна інструкція в іноземній валюті від 20.09.24 № 68; рахунок перевізника від 19.11.24 № 450; довідка перевізника від 19.11.24 № 19/11/3; страховий поліс від 01.10.24 № 870242388.24; експортна митна декларація Республіки Індія від 25.09.24 № 4341392.

У подальшому, 02.12.2024 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500020/2024/000227/2. Митницею застосовано резервний метод (метод 2 ґ).

Зі змісту спірного рішення вбачається, що на думку митного органу в поданих позивачем документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів № IMP/IND-00030-05 від 30.09.2022 не пронумеровані, спостерігається наявність слідів неодноразового сканування документу та повторного друку, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки;

2) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

В свою чергу, як правильно зазначив суд першої інстанції зі змісту матеріалів справи, митна вартість товару позивача включає в себе лише 3 складові - ціну товару, витрати на транспортування та витрати на страхування, що підтверджено відомостями оскаржуваного рішення.

Відтак, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14 якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Апеляційний суд встановив, що позивачем митному органу було надано отримані від перевізника ТОВ «ФОНТАН-ТРАНС» рахунок та довідка із зазначенням відомостей щодо вартості перевезень. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

Також, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги аргументи митного органу про те, що аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.09.2022 не пронумеровані, наявні сліди неодноразового сканування документу, оскільки вказані недоліки, які не підтверджені відповідачем жодними доказами, не впливають саме на числові значення формування митної вартості товару.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, апеляційний суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення митного органу від 02.12.2024 року № UA500020/2024/000227/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі №160/2190/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров