Справа № 460/1542/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 рокум. Рівне№460/1542/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позицій учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з адміністративним позовом (позовною заявою) до Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі - відповідач або контролюючий орган), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складення Акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30 грудня 2024 року №8-8/24 в частині невиконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 19 грудня 2024 року №8-8/24;

- визнати протиправними дії відповідача щодо складення Протоколу №3-8/24 про виявлене(i) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 30 грудня 2024 року Державної екологічної інспекції у Волинській області;

- визнати протиправною та скасувати Постанову Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 03 січня 2025 року №2-8/25.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначає про те, що відповідачем як контролюючим органом за наслідками планової перевірки щодо позивача складений Акт перевірки характеристик продукції №8-8/24 із зазначенням переліку виявлених порушень та винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема, рішення від 19.12.2024 №8-8/24. Позивач зазначає, що подав до контролюючого органу усі належні документи та повідомлення про усунення порушень, проте такі документи безпідставно не взяті до уваги відповідачем і подальшому контролюючим органом винесена постанова від 03 січня 2025 року №2-8/25 про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення від 19.12.2024 №8-8/24. Позивач вважає такі рішення відповідача протиправними, оскільки він надав відповідачу усі документи, що стосувалися питання реалізації ПММ. З огляду на вказане позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та подав до суду свій відзив на позов, де заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що перевіркою було встановлено невиконання позивачем рішення від 19.12.2024 №8-8/24 щодо усунення формальної невідповідності в документах на бензин А-92-Євро5-Е0 (дані в декларації про відповідність та відсутність ідентифікаційного номера призначеного органу). Зауважує, що Рішення №8-8/24 залишилось не виконаним позивачем, у зв`язку з чим щодо позивача було складено протокол №3-8/24 та винесено постанову про накладення штрафу від 03.01.2025 №2-8/25 на ТзОВ фірма «Журавлина». Відповідач вказує, що оскаржувані рішення є правомірним та відповідають нормам чинного законодавства, з огляду на що просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 31.01.2025 у електронній формі із використанням електронного кабінету підсистеми ""Електронний суд" ЄСІТС, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 31.01.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 03.02.2025 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив відповідачу строк подання відзиву на позовну заяву.

12.02.2025 позивач через свого представника подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа Постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 03.01.2025 року №2-8/25 до набрання законної сили рішенням суду у справі №460/1542/25.

Ухвалою від 13.02.2025 суд вказану заяву позивача про забезпечення позову задовольни і вирішив вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до Державної екологічної інспекції у Волинській області" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій шляхом: зупинення стягнення на підставі виконавчого документа Постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 03.01.2025 року №2-8/25 до набрання законної сили рішенням суду у справі №460/1542/25.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав 18.02.2025 до суду відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову.

24.02.2025 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 25.02.2025 суд відмовив в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Державною екологічною інспекцією у Волинській області оформлене направлення на проведення перевірки від 16.12.2024 №6-РН, відповідно до якого завідувачу сектору державного ринкового нагляду та спеціалісту доручено провести перевірку характеристик продукції - дизельне паливо, автомобільні бензини за адресою: вул. Київська, 2, с. Оконськ, Камінь-Каширський район, Волинська область - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина», АЗС (далі Направлення від 16.12.2024).

У Направленні від 16.12.2024 визначено термін проведення перевірки з 16.12.2024 по 19.12.2024, а підставою перевірки вказано звернення Нацполіції України Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань у Волинській області від 12.12.2024 №72445/102-2024, секторальний план державного ринкового нагляду на 2024 рік та наказ Державної екологічної інспекції у Волинській області від 16.12.2024 №6/23-24.

19.12.2024 відповідачем складений Акт перевірки характеристик продукції №6-8/24 (далі Акт перевірки характеристик продукції №6-8/24), в якому зазначено: початок заходу 16.12.2024, завершення заходу 19.12.2024. У Розділі I Акту перевірки характеристик продукції №6-8/24 вказано про те, що виявлені наступні порушення вимог законодавства під час перевірки:

1. Під час проведення перевірки на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0, що реалізується за адресою: вул. Київська, 2, с. Оконськ, Камінь-Каширський район, Волинська область, 44603, надано декларацію про відповідність від 22.04.2021, що складена ПАТ ТФПНК Укрнафта, яка не містить даних про номер сертифіката відповідності, дати його реєстрації, строк дії, назва та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності, що є недотриманням вимог п. 19 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі - Технічний регламент) та додатку 6 до Технічного регламенту. На бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 не надано паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією.

2. Під час проведення перевірки на бензин автомобільний A-95-Євро5-Е0, що реалізується за адресою: вул. Київська, буд. 2, с. Оконськ, Камінь-Каширський район, Волинська область, 44603, надано «сертифікат аналізу» на іноземній мові (Німеччина) який не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі-Технічний регламент), а саме відсутні відомості щодо декларації про відповідність та гарантійний строк зберігання. На бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 не надано паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією. Декларація про відповідність на бензин автомобільний A-95-Євро5-Е0 за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту не надана.

3. Під час проведення перевірки на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, що реалізується за адресою: вул. Київська, буд. 2, с. Оконськ, Камінь-Каширський район, Волинська область, 44603, надано «свідоцтво якості» на іноземній мові (Польща) який не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі-Технічний регламент), а саме відсутні відомості щодо декларації про відповідність та гарантійний строк зберігання. На паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 не надано паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією. Декларація про відповідність на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту не надана.

На підставі вказаного Акту перевірки характеристик продукції №6-8/24 відповідачем були прийняті Рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів із терміном виконання 25 грудня 2024 року, а саме Рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів:

- від 19.12.2024 №8-8/24, яким ТОВ Фірма Журивлина було зобов`язано надати декларацію про відповідність на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0, що містить дані про номер сертифіката відповідності, дату його реєстрації, строк дії, назва та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності, на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 надати паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією;

- від 19.12.2024 №9-8/24, яким ТОВ Фірма Журивлина було зобов`язано надати відомості щодо декларації про відповідність та гарантійний строк зберігання на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0, надати декларацію про відповідність на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту, на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 надати паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією;

- від 19.12.2024 №10-8/24, яким ТОВ Фірма Журивлина було зобов`язано надати відомості щодо декларації про відповідність та гарантійний строк зберігання на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, надати декларацію про відповідність на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту, на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 надати паспорт якості що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією.

Листом від 25.12.2024 №12-24/95 ТОВ фірма "Журавлина" повідомила Державну екологічну інспекцію у Волинській області про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19 грудня 2024 року №8-8/24, від 19 грудня 2024 року №9-8/24, від 19 грудня 2024 року №10-8/24 та направила повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з копіями документів, що підтверджують факт виконання рішень.

26.12.2024 контролюючим органом оформлений лист щодо необхідності з`явитися уповноваженій особі ТОВ фірма «Журавлина» для участі у проведенні перевірки виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2024 №8-8/24, №9-8/24, №10-8/24.

З цим листом позивачу надіслано Направлення на проведення перевірки від 26.12.2024 №9-РН, в якому визначено тип перевірки: планова, а термін проведення перевірки з 26.12.2024 по 30.12.2024.

Листом від 30.12.20214 контролюючий орган надіслав позивачу Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24 та Протокол №3-8/24 виявлене(i) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 30 грудня 2024 року.

Так, 30.12.2024 контролюючим органом складений Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №8-8/24 (далі Акт від 30.12.2021 №8-8/24), де зазначено про виконання/невиконання Рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №8-8/24, №9-8/24, №10-8/24, зокрема Рішення від 19.12.2024 №8-8/24 невиконане та не може бути визнане результативним; Рішення №9-8/24 та №10-8/24 повністю виконані.

Щодо невиконання Рішення №8-8/24 в Акті від 30.12.2024 №8-8/24 зазначено: не надано декларацію про відповідність на бензин автомобільний А-92- Євро5-Е0, яка містить дані про номер сертифіката відповідності, дату його реєстрації, строк дії, назву та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності, що є недотриманням вимог п.19 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 N?927 та додатку 6 до Технічного регламенту, на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 надано паспорт якості N?449 від 15 вересня 2024р. в якому нанесений знак відповідності технічним регламентам не супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, що є недотриманням вимог абз. 2 п. 20 Технічного регламенту, п. 3 Правил та умов нанесення знака відповідності Технічним регламентам, затверджених постановою КМУ від 30.12.2015 №1184 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення».

Відповідно до Протоколу №3-8/24 від 30.12.2024 під час планової перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19 грудня 2024 року №8- 8/24, №9- 8/24, №10- 8/24 були виявлені порушення пункту 3 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19 грудня 2024 року №8-8/24 щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Контролюючим органом щодо позивача винесено Постанову про накладення штрафу від 03 січня 2025 року №2-8/25, згідно з якою ТОВ Фірма Журавлина не виконала рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19 грудня 2024 року №8- 8/24 щодо усунення формальної невідповідності, визначених пунктом третім частиною четвертою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у зв`язку із чим на ТОВ Фірма «ЖУРАВЛИНА» було накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000 гривень.

Не погоджуючись з оскаржуваними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду з наведеними вище позовними вимогами, які просить задовольнити повністю.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2735-VI (далі - Закон №2735-VІ).

За змістом статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону. У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін орган ринкового нагляду позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Частиною 1 статті 22 Закону №2735-VI визначені заходи державного ринкового нагляду, зокрема, перевірка характеристик продукції.

Відповідно до статті 23 Закону №2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Відповідно до статті 24 Закону №2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3)тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Відповідно до статті 29 Закону №2735-VІ у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Частиною 1 статті 33 Закону №2735-VI визначено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення у сфері державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлено нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2735-VI (стаття 44) та в сфері введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2736-VI (стаття 15).

Вказані норми містять широкий ряд санкцій, що застосовуються уповноваженими органами у випадках встановлення порушень у відповідних сферах. При цьому такі санкції розрізняються як за фактичним характером та змістом порушення, так і за суб`єктним складом особи порушника та ступенем негативного впливу на порушника.

Згідно із частиною 4 статті 44 Закону №2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:

1) невиконання або неповного виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених частиною першою статті 28 цього Закону, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

2) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

3) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

4) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених частинами першою та другою статті 29-1 цього Закону, - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

5) невиконання припису про негайне усунення порушень вимог щодо представлення за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, що не відповідає встановленим вимогам, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за невиконання вимог рішення про негайне припинення представлення продукції за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону №2735-VI орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення на ТзОВ «Журавлина» штрафу винесена за невиконання ним рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2024 №8-8/24.

Обґрунтовуючи правомірність спірної постанови відповідач вказує на те, що при використанні знака відповідності та складанні декларації про відповідність згідно з Технічним регламентом №927 і Правилами №1184, необхідно обов`язково відображати повний ідентифікаційний номер призначеного органу та інші дані щодо сертифікації. Невиконання або часткове виконання цих формальних вимог у межах установленого строку призводить до відповідальності у вигляді штрафу.

У свою чергу позивач, вказуючи на протиправність спірних акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30 грудня 2024 року №8-8/24, протоколу №3-8/24 від 30 грудня 2024 року та постанови про накладення штрафу від 03 січня 2025 року №2-8/25 посилається на те, що в паспорті якості №449 від 15 вересня 2024 на бензин автомобільний А-92- Євро5-Е0 міститься посилання на сертифікат відповідності (номер, дата його реєстрації, строк дії, назва та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності). Крім того позивач зазначає, що вищезгадані пункти Технічного регламенту на нього не поширюється, оскільки він не є виробником палива, а є роздрібним продавцем пальним. При цьому відповідальність за відповідність продукції щодо якої виробником було складено декларацію про відповідність вимогам, установленим у відповідних технічних документах, а також за зміст декларації про відповідність несе безпосередньо виробник автомобільного палива, тобто в даному випадку АТ «Укртатнафта».

Надаючи оцінку вказаним доводам сторін, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, за результатами перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільного бензину А-92- Євро5-Е0 ТзОВ «Журавлина», встановлено порушення вимог п. 19 Технічного регламенту №927 щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, та додатку 6 до Технічного регламенту, оскільки під час перевірки надано декларацію про відповідність від 22.04.2021 року, що складена ПАТ ТФПНК Укрнафта, яка не містить даних про номер сертифіката відповідності, дати його реєстрації, строк дії, назва та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності та не надано паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією, про що зазначено в рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2024 №8-8/24.

Згідно з пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) виробником повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

У разі проведення оцінки відповідності призначеним органом з оцінки відповідності до знака відповідності додається його ідентифікаційний номер. Зображення знака відповідності технічним регламентам виконується згідно з формою та описом, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1184 "Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення".

З наведених нормативно-правових актів слідує, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

З наявної в матеріалах справи Декларації про відповідність від 22.04.2021 вбачається, що така видана ПАТ «Укртатнафта», в якій інформація щодо сертифікату відповідності (номеру, дати його реєстрації, строку дії, назви та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності) бензину автомобільного А-92-Євро5-ЕО, відсутня.

Судом також досліджено наявний в матеріалах справи паспорт якості №449 від 15.09.2024 на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0, зі змісту якого вбачається посилання на сертифікат відповідності №UA.056.11.00079-24, який виданий органом оцінки відповідності ДП «Полтавастандартметрологія» терміном дії з 23.04.2024 до 22.04.2027. У вказаному паспорті якості від 15.09.2024 також міститься посилання на декларацію про відповідність Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив від 22.04.2021.

Вказані документи позивач надіслав відповідачу разом з повідомленням від 25.12.2024 про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2024 №8-8/24. При цьому у вказаному рішенні визначено термін виконання усунення формальних невідповідностей до 25.12.2024, що свідчить про надіслання позивачем такого повідомлення в межах визначеного строку.

Окрім зазначеного, в матеріалах справи наявне звернення ТзОВ «Журавлина» до ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова компанія «Укртатнафта» від 23.12.2024, яке також надавалось відповідачу разом з повідомленнями від 25.12.2024 про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Вказаний лист надіслано позивачем з метою вирішення питання щодо відсутності даних щодо сертифікації бензину автомобільного А-92-Євро5-Е0 у декларації про відповідність від 22.04.2021.

У листі АТ «Укртатнафта» від 30.12.2024 №10-03/389, наданому за результатом вказаного звернення, повідомлено про те, що кожна партія автомобільного бензину А-92-Євро5-Е0, виготовленого ПАТ «Укртатнафта», супроводжується паспортом якості, у якому зазначено дату видачі декларації про відповідність. Копію декларації, відомості про яку зазначено у паспорті якості, АТ «Укртатнафта» надає на вимогу користувача. Оскільки 11.10.2024 на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 було переоформлено декларацію про відповідність, то всі паспорти якості на бензин автомобільний А-92-Євро5-ЕО, оформлені після 11.10.2024, містять відомості щодо декларації про відповідність від 11.10.2024. ТОВ «НАФТО-ГРУП» не зверталося в АТ «Укртатнафта» з вимогою надати декларацію про відповідність від 11.10.2024 на бензин автомобільний А-92-Євро5-ЕО.

Згідно з пунктом 17 Технічного регламенту для проведення оцінки відповідності виробник застосовує процедуру оцінки відповідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 р. №95 "Про затвердження модулів оцінки відповідності, які використовуються для розроблення процедур оцінки відповідності, та правил використання модулів оцінки відповідності" для палив, що виробляють серійно - за модулем A1.

Відповідно до пункту 10 Модулів оцінки відповідності з метою перевірки відповідності продукції відповідним вимогам технічного регламенту виробник проводить випробування. За вибором виробника випробування проводяться його акредитованим внутрішнім органом з оцінки відповідності або під відповідальність призначеного органу з оцінки відповідності, обраного виробником.

АТ «Укртатнафта» має власний акредитований внутрішній орган з оцінки відповідності - Випробувальний центр АТ «Укртатнафта», і проводить випробування на відповідність Технічному регламенту без залучення призначеного органу.

Відповідно до пункту 19 Технічного регламенту за результатами проведення оцінки відповідності виробник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту. Зазначеною формою декларації про відповідність передбачено застосовувати відомості про сертифікат відповідності за умови використання модуля, в якому оцінка відповідності проводиться призначеним органом з оцінки відповідності.

Оскільки в АТ «Укртатнафта» оцінку відповідності за модулем А1 (випробування) проводить акредитований Випробувальний центр АТ «Укртатнафта» без залучення призначеного органу з оцінки відповідності, то відомості про сертифікат відповідності не зазначають у деклараціях про відповідність автомобільних бензинів. Таким чином, декларації про відповідність автомобільного бензину А-92-Євро5-Е0 складено з дотриманням вимог пункту 19 Технічного регламенту.

Суд зауважує, що вказаний лист АТ «Укртатнафта» від 30.12.2024 був надісланий відповідачу та зареєстрований останнім 31.12.2024 за №2500/8-24, що свідчить про надання позивачем вказаного листа відповідачу в день винесення акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24.

З листа АТ «Укртатнафта» від 30.12.2024 вбачається, що АТ «Укртатнафта» має власний акредитований внутрішній орган з оцінки відповідності - Випробувальний центр АТ «Укртатнафта», і проводить випробування на відповідність Технічному регламенту без залучення призначеного органу, вказане зокрема видно з паспорта якості №449 від 15.09.2024, який виданий Випробувальним центром АТ «Укртатнафта».

Згідно п. 17 Технічного регламенту №927 для проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник застосовує процедуру оцінки відповідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 р. №95 Про затвердження модулів оцінки відповідності, які використовуються для розроблення процедур оцінки відповідності, та правил використання модулів оцінки відповідності (Офіційний вісник України, 2016 р., №16, ст. 625) для: палив, що виробляють або імпортують партіями, - за модулем F1; палив, що виробляють дослідними партіями, - за модулем F1; палив, що виробляють серійно, - за модулем A1.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року №95 «Про затвердження модулів оцінки відповідності, які використовуються для розроблення процедур оцінки відповідності, та правил використання модулів оцінки відповідності» (далі - Постанова №95 в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), якою визначено модуль А1 (внутрішній контроль з проведенням випробувань продукції під наглядом).

Відповідно до пункту 10 Постанови №95 з метою перевірки відповідності продукції відповідним вимогам технічного регламенту виробник, постачальник проводить випробування. За вибором виробника, постачальника випробування проводяться його акредитованою випробувальною лабораторією або під відповідальність призначеного органу з оцінки відповідності, обраного виробником, постачальником. У разі коли випробування проводяться призначеним органом, виробник під відповідальність такого органу наносить у процесі виробництва його ідентифікаційний номер на продукцію.

Пункт 12 Постанови №95 передбачає, що виробник складає письмову декларацію про відповідність для моделі продукції та зберігає її разом із технічною документацією для подання на запити органів державного ринкового нагляду протягом десяти років після введення в обіг останнього зразка такої моделі. У декларації про відповідність зазначається інформація, яка дає змогу ідентифікувати продукцію, для якої її складено. Копія декларації про відповідність подається відповідним органам державного ринкового нагляду на їх запити.

Із вказаних норм вбачається, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

Судом встановлено, що з урахуванням листа від 30.12.2024, який подавався позивачем до відповідача через його канцелярію, ТзОВ «Журавлина» повідомлено відповідача про те, що оцінку відповідності за модулем А1 (випробування) проводить акредитований Випробувальний центр АТ «Укртатнафта» без залучення призначеного органу з оцінки відповідності, що дозволяє АТ «Укртатнафта» наносити національний знак відповідності технічним регламентам на паспорти якості бензину автомобільного марки А-92-Євро5-Е0 без ідентифікаційного коду (номера) призначеного органу.

Окрім того, з урахуванням наданих позивачем до суду документів, останнім під час проведення перевірки уповноваженим особам відповідача надано не тільки оформлений паспорт якості, а і декларацію про відповідність, зокрема від 22.04.2021, яка враховуючи, що оцінку відповідності за модулем А1 (випробування) проводить акредитований Випробувальний центр АТ «Укртатнафта» без залучення призначеного органу з оцінки відповідності, відповідають вимогами Технічного регламенту і внесення будь-яких змін у ці документи суперечило б вимогам чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин законодавства, оскільки внесення змін у такі документи не належало до компетенції позивача.

Суд зауважує, що Технічним регламентом №927 визначено процедури оцінки відповідності за різними модулями. При цьому інформація про сертифікат відповідності зазначається у декларації про відповідність за умови використання органом з оцінки відповідності модуля, яким передбачено оформлення саме сертифікату відповідності.

У затвердженій формі документа «Декларація про відповідність» (додаток 6 до Технічного регламенту №927) визначено графу «Сертифікат відповідності *». Водночас у додатку 6 до Технічного регламенту №927 наведене розшифрування «*» - застосовується за умови використання модуля, в якому оцінка відповідності проводиться призначеним органом з оцінки відповідності.

При цьому, АТ «Укртатнафта» має власний акредитований внутрішній орган з оцінки відповідності - Випробувальний центр АТ «Укртатнафта», і проводить випробування на відповідність Технічному регламенту без залучення призначеного органу, що виключає обов`язкове зазначення даних про номер сертифіката відповідності, дату його реєстрації, строк дії, назву та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності.

Окрім зазначеного, паспорт якості №449 від 15.09.2024 містить інформацію про сертифікат відповідності бензину автомобільного А-92-Євро5-Е0 (номер, строк дії та назву орган, який видав такий сертифікат), а також посилання на декларацію про відповідність Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив від 22.04.2021, які були надані відповідачу на виконання рішення від 19.12.2024.

При цьому суд враховує, що лист АТ «Укртатнафта» позивач отримав 30.12.2024 та в той же день був наданий відповідачу, водночас зареєстрований канцелярією відповідача 31.12.2024 та не взятий останнім до уваги.

Суд також звертає увагу, що пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Отже з наведеної норми слідує, що повноваження на складання декларації про відповідність належить саме виробнику або уповноваженому представнику. Проте в даному випадку ТзОВ "Журавлина" не є ані виробником, ані уповноваженим представником, а тому позивач, як особа, яка здійснює реалізацію нафтопродуктів в роздрібній мережі АЗС, не уповноважена Технічним регламентом №927 на видання декларацій про відповідність.

З огляду на вказане, ТзОВ "Журавлина" не наділене повноваженнями самостійно вносити зміни, доповнення, уточнення до декларацій про відповідність, паспортів якості, а також інших товарно-супровідних документів, які товариство не видає та не оформляє, а відповідальність за відповідність продукції щодо якої виробником було складено декларацію про відповідність вимогам, установленим у відповідних технічних документах, а також за зміст декларації про відповідність несе безпосередньо виробник автомобільного палива, яким в даному випадку є АТ «Укртатнафта».

Вищезазначене спростовує доводи відповідача щодо недотримання позивачем вимог пунктів 19 Технічного регламенту №927.

Крім того суд зазначає, що частиною 7 статті 33 Закону №2735-VІ передбачено, що у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються: 1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення; 2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи; 3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій; 4) строк виконання рішення; 5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення; 6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19.04.2019 №667 затверджена Форма 8 «Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів».

Відповідно до цієї форми рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання.

Тобто, можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення.

У рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2024 №8-8/24 зазначено про необхідність надання декларації про відповідність на бензин автомобільний А-92- Євро-Е0, що містить дані про номер сертифіката, відповідності, дату його реєстрації, строк дії, назву та місцезнаходження призначеного органу з оцінки відповідності та надання паспорта якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією.

На думку суду наведене формулювання дій, які має виконати суб`єкт господарювання, не в повній мірі залежить від позивача, оскільки як судом вже зазначалось вище, ТзОВ "Журавлина" не наділене повноваженнями самостійно вносити зміни, доповнення, уточнення до декларацій про відповідність, паспортів якості, а також інших товарно-супровідних документів, які товариство не видає та не оформляє, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання - розповсюджувача продукції.

Суд враховує, що позивач вживав заходів на усунення порушень вимог п. 19 Технічного регламенту №927 шляхом звернення до постачальника палива АТ «Укртатнафта», що підтверджується наявним у справі листом від 23.12.2024, де за результатом звернення отримав лист від АТ «Укртатнафта» від 30.12.2024, в якому повідомлено, що АТ «Укртатнафта» здійснює оцінку відповідності за модулем А1 (випробування) акредитованим Випробувальним центром АТ «Укртатнафта» без залучення призначеного органу з оцінки відповідності, з огляду на що відомості про сертифікат відповідності у деклараціях про відповідність автомобільних бензинів не зазначаються.

Отже, з урахуванням зазначеного, а також листа виробника/уповноваженого представника, вбачається, що норми законодавства диференціюють процедури оцінки відповідності за модулями та відповідно документи, які видаються за їх результатом компетентним органом з оцінки відповідності. Суд погоджується з позивачем, що у товариства відсутня як об`єктивна, так і правова можливості вносити будь-які записи, зміни, доповнення чи корективи до декларації про відповідність, а також здійснювати проведення оцінки відповідності палива.

Відповідно до пунктів 3 частини 4 статті 44 Закону №2735-VІ до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Тобто, підставою для застосування штрафу до розповсюджувача продукції є встановлений факт невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, в даному випадку рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 21.12.2024 №8-8/24.

Такий факт був встановлений відповідачем та зафіксований у акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24 та протоколі №3-8/24 від 30.12.2024 про виявлене(i) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Разом з тим, виявлені відповідачем порушення пунктів 19, 20 Технічного регламенту №927, були спростовані позивачем в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, що в свою чергу виключає підстави для прийняття відповідачем акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24, протоколу №3-8/24 від 30.12.2024 та винесення постанови про накладення штрафу від 03.01.2025 №2-8/25 за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24, протокол №3-8/24 від 30.12.2024 про виявлене(i) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та постанова про накладення штрафу від 03.01.2025 №2-8/25 за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24, прийняті відповідачем безпідставно та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем не було спростовано доводів позивача та не надано доказів в обґрунтування правомірності спірних рішень.

За наведених обставин у сукупності, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними дії щодо складення акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24, протоколу №3-8/24 від 30.12.2024 про виявлене(i) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 03.01.2025 №2-8/25 за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2024 №8-8/24.

6. Розподіл судових витрат.

Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Згідно з приписами частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

З огляду на приписи чинного законодавства при зверненні до суду із позовною заявою у цій справі позивач сплатив до бюджету судовий збір у розмірі 7268,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом. З урахуванням наведеного та оскільки суд визнав по суті обґрунтованими позовні вимоги позивача, то понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи (за подання позовної заяви) підлягають присудженню на його користь у розмірі 7268,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас, стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Разом з тим, частиною 3 статті 134 КАС України регламентовано, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до приписів частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Так, судом встановлено, що позивачу було надано правничу допомогу адвокатським бюро «Тетяни Бевз». До матеріалів справи представником позивача приєднано копії договору про комплексне юридичне обслуговування від 03.12.2024, платіжної інструкції від 28.01.2025 на суму 8000,00 грн, акту приймання-передачі від 28.01.2025, згідно якого загальна вартість послуг складає 8000,00 грн.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №200/14113/18-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заявлені у заяві про розподіл судових витрат вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 гривень ґрунтуються на тому, що згідно з актом передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 28.01.2025 замовнику (клієнту) надані такі послуги: підготовка та подання позовної заяви до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 КАС України, суд враховує те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами віднесена судом першої інстанції на підставі статті 12 КАС України до справ незначної складності, а тому підготовка позовної заяви по суті у даній справі вимагала середнього обсягу юридичної роботи (проте не надмірного, значного).

При цьому, суд враховує й правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17, згідно із якою суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відтак, з огляду на встановлені обставини з урахування критеріїв пропорційності, значенням справи для сторони, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, на переконання суду розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача у цій справі, становить 6000,00 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Волинській області щодо складення акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30 грудня 2024 року №8-8/24 в частині невиконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 19 грудня 2024 року №8-8/24.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Волинській області щодо складення протоколу № 3-8/24 про виявлене(i) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 30 грудня 2024 року Державної екологічної інспекції у Волинській області;

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 03 січня 2025 року №2-8/25.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 7268,00 грн (сім тисяч двісті шістдесят вісім гривень).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (місце проживання: вул. Варшавська, 9А, м. Сарни, Рівненська обл., Сарненський р-н, 34503; РНОКПП: 13994640);

Відповідач: Державна екологічна інспекція у Волинській області (місцезнаходження: вул. Степана Бандери, буд. 20, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43025; ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК