Справа № 460/11118/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 року м. Рівне №460/11118/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та зобов`язання відповідача розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Ухвалою суду від 01.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою суду від 01.07.2025 відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

За замістом позовної заяви, відповіді на відзив, позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що оскільки його мати потребує постійного догляду, то на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Тому, 12.06.2025 відповідно до Порядку №560 надіслав поштовим відправленням на адресу відповідача заяву про надання відстрочки та відповідні документи, які останній отримав 13.06.2025. Однак, відповідач у встановленому порядку рішення по суті розгляду його заяви не прийняв. Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною, а тому просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого вказує, що 16.06.2025 від імені позивача надійшла заява від 12.06.2025 про отримання відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Наголошує, що пунктом 58 Порядку №560 визначений імператив особисто подати на ім`я голови комісії заяву за формою, визначеною у додатку 4. Оскільки, заяву від 12.06.2025 про відстрочку було направлено засобами поштового зв`язку, то позивачем порушено процедуру подання заяви на відстрочку, а саме подання особисто на комісії з пред`явленням військово-облікових документів, тому дану заяву було розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а 18.06.2025 листом надано відповідь на його звернення від 12.06.2025 з роз`ясненнями вимог норм чинного законодавства та надіслано її засобами поштового зв`язку. Враховуючи факт не особистого подання заяви на відстрочку та відсутності будь-яких підтвердних документів, що підтверджують неможливість здійснення постійного догляду чоловіком (батьком позивача) або іншим працездатним членом сім`ї (брати та сестри), а також за для уникнення безпідставної відмови у надання відстрочки, ІНФОРМАЦІЯ_2 дану заяву розглянуто в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Також в заяві, за формою передбаченою додатком 4 постанови КМУ №560, позивачем не відмічено підтвердження відсутності інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати догляд. Отже, відсутня протиправна бездіяльність про яку вказує позивач. За наведеного, позовні вимоги вважає безпідставними та у їх задоволенні просить відмовити повністю.

Дослідженням письмових доказів, судом встановлено наступне.

12.06.2025 ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» з описом вкладення до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у формі, визначеній Порядком №560. Описом вкладення підтверджується, що до цієї заяви було долучено копії таких документів, засвідчених в установленому порядку: паспорта та ідентифікаційного коду позивача, військово-облікового документа, свідоцтва про народження НОМЕР_1 , паспорта та ідентифікаційного коду матері ОСОБА_2 , Висновку №113 від 22.05.2025, медичного висновку лікарсько-консультативної комісії №113 від 22.05.2025, Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 11.06.2025, Лист Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради №Т-2334/25-6093/25 від 11.06.2025, довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №12018 від 30.05.2025, витягу з Реєстру територіальних громад №2025/007149949 від 30.05.2025.

16.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав заяву позивача від 12.06.2025 (з додатками) та зареєстрував за №22216.

Належне рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання відстрочки від 12.06.2025 відповідачем не прийнято.

В подальшому, позивачем отримано лист відповідача від 18.06.2025, у якому вказано, що для вирішення питання щодо надання та оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації потрібно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан. Із змінами, внесеними згідно з Указами Президента, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України. Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента, строк проведення загальної мобілізації також продовжувався та триває на даний час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У статті 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Загальна мобілізація, згідно з частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

Відповідно до абзацу першого чаcтини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII, порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення, процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За правилами пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Згідно з пунктом 58-1 Порядку №560 військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка). Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Пунктом 60 Порядку №560 встановлено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.

Перевірка підстав у військовозобов`язаного щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім випадків, коли відстрочка від призову оформляється та надається автоматично відповідно до пункту 59 цього Порядку) здійснюється посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) відповідно до їх функціональних обов`язків за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних.

Перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється протягом п`яти днів у разі:

подання військовозобов`язаним заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

видання указу Президента України про проведення мобілізації (продовження строку проведення мобілізації);

надходження звернення органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування;

отримання офіційної інформації (повідомлення) про втрату особою законних підстав для відстрочки.

У разі виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (комісія Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) скасовує таку відстрочку протягом семи днів з дати виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки.

Довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається військовозобов`язаним на строк дії відповідних законних підстав на період проведення мобілізації.

Відомості про надання або скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період заносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день оформлення довідки про надання відстрочки (додаток 6) або в день надсилання повідомлення про скасування відстрочки (додаток 10) засобами поштового зв`язку на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (за умови її уточнення) або адресу електронної пошти, зазначеної у заяві про надання відстрочки (додаток 4), або повідомлення засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

В свою чергу, додатком 5 до Порядку №560 визначено вичерпний перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, документами, що підтверджують право на відстрочку на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII є:

для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

для особи, яка зайнята постійним доглядом за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дружини (чоловіка), документи, що підтверджують неможливість здійснення постійного догляду дружиною (чоловіком) або іншим працездатним членом сім`ї (висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу іншого працездатного члена сім`ї в постійному догляді або свідоцтво про смерть такого члена сім`ї, або витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про визнання безвісно відсутнім або рішення суду про оголошення його померлим), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Вищенаведеними нормами Порядку №560 визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Як встановлено судом, 12.06.2025 позивач направив засобами поштового зв`язку з описом вкладення до відповідача заяву про надання відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у формі, визначеній Порядком №560. Описом вкладення підтверджується, що до цієї заяви було долучено копії: паспорта та ідентифікаційного коду позивача, військово-облікового документа, свідоцтва про народження НОМЕР_1 , паспорта та ідентифікаційного коду матері ОСОБА_2 , Висновку №113 від 22.05.2025, медичного висновку лікарсько-консультативної комісії №113 від 22.05.2025, Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 11.06.2025, Лист Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради №Т-2334/25- 6093/25 від 11.06.2025, довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №12018 від 30.05.2025, витягу з Реєстру територіальних громад №2025/007149949 від 30.05.2025.

Суд зауважує, що Порядком №560 визначено, що для розгляду питання для надання військовозобов`язаному відстрочки утворюється Комісія у відповідному складі, а також передбачено певний перелік дій, які Комісія повинна вчинити під час здійснення колегіального розгляду отриманої від військовозобов`язаного заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, наслідком яких є ухвалення рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, яке оформляється протоколом такої Комісії.

Тобто, саме Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, при цьому, протягом семи календарних днів з дати надходження (але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів).

У разі позитивного рішення особі надається довідка про надання відстрочки відповідно до затвердженої у Додатку 6 до Порядку №560 форми.

Відповідно до затвердженої у Додатку 7 до Порядку №560 форми повідомлення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному, у такому повідомленні зазначається, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові заявника, його місце проживання, реквізити відповідного ТЦК та СП, номер та дата протоколу, на підставі якого комісією ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із зазначенням обґрунтованих причин такої відмови, порядок оскарження прийнятого рішення, відомості про голову комісії, що приймала таке рішення, військове звання та підпис.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, а відповідачем не заперечується, що будь-яке рішення за заявою позивача 12.06.2025 заявою про надання відстрочки, ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймалось.

Судом встановлено, що листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.06.2025 №1/12692, за підписом начальника, позивачу надано відповідь на заяву («звернення») від 12.06.2025 та з покликанням на пункт 58 Порядку №560, зазначено про необхідність особисто прибути та подати відповідну заяву маючи з собою військово-обліковий документ.

Вказані висновки відповідача про те, що заява позивача була подана не у спосіб, що передбачений законодавством, а саме через засоби поштового зв`язку, а не шляхом особистого звернення з такою заявою, суд вважає помилковими, оскільки наведені вище норми Порядку №560, не виключають можливість подання такої заяви засобами поштового зв`язку (пряма заборона відсутня).

Обов`язок «особисто подати» не є тотожним обов`язку «особисто прибути». Щодо пред`явлення військово-облікового документу, то у даному випадку позивачем до заяви вказаний документ долучався.

На думку суду, наведеними нормами «особисте подання заяви» про надання відстрочки означає те, що військовозобов`язаний особисто звертається з заявою до визначеного органу/посадової особи, який/яка уповноважений(а) вирішувати вказане питання, що і мало місце у спірному випадку та не означає того, що таку заяву повинно бути передано особисто особі, яка наділена такими повноваженнями.

Разом з тим, Порядок №560 наділив комісію відповідача активною функцією щодо вивчення документів для підтвердження відстрочки від призову на військову службу, а на підставі розгляду документів ухвалити рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Водночас, пункт 60 Порядку №560 не містить будь-яких положень, які б дозволяли начальнику районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки або його посадовій особі самостійно (одноособово) вирішувати питання про надання або відмову у наданні відстрочки, в тому числі залишення заяви без задоволення з підстав неналежного способу її подання, без її передачі на колегіальний розгляд у складі відповідної комісії.

При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява від 12.06.2025 була направлена особисто позивачем (а не іншою особою). Жодного факту про те, що відповідна заява подана позивачем за дорученням, матеріали справи не містять.

Отже, оскільки Порядком №560 не передбачено надання відповіді на заяву про надання відстрочки відповідним листом, заяву позивача від 12.06.2025 не було належним чином розглянуто відповідачем.

Приписами пункту 60 Порядку №560 чітко визначено обов`язок розглянути отриману заяву та документи протягом семи календарних днів з дати її надходження саме Комісією. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від ОСОБА_1 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, мав прийняти рішення за наслідком розгляду Комісією заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин.

Щодо зауважень наведених у відзиві щодо переліку документів, суд зазначає, що відсутність на думку відповідача певних документів або ж наявність недоліків, не відміняють обов`язку розглянути таку заяву по суті з прийняттям конкретного рішення, оформленим протоколом Комісії.

В той же час, в межах даної справи суд не надає оцінку наявності або відсутності підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у передбачений законодавством спосіб відповідне рішення прийнято не було.

У сукупності вищенаведеного, оскільки заяву позивача про надання відстрочки та додані до неї документи по суті розглянуто не було та жодного рішення за наслідком розгляду цієї заяви Комісією не прийнято, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення за заявою позивача від 12.06.2025 про надання або відмову у наданні відстрочки за вказаною ним підставою. Така бездіяльність відповідача порушує права та законі інтереси позивача.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, а саме 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з прийняттям рішення у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 вересня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Н.В. Друзенко