Справа № 804/4303/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 804/4303/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року (суддя О.В. Царікова)

у справі № 804/4303/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.04.2016 № щодо визначення суми грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 92218,24 грн., з яких за основним платежем в сумі 73638,59 грн. та штрафними санкціями в сумі 18579,65 грн.;

- скасувати арешт на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1122 га., кадастровий номер -02-002-0063, накладений ДПІ АНД району м. Дніпропетровська.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення - рішення від 19.04.2016 № є безпідставним, адже позивач не отримував додаткового блага у 2012 році та не подавав декларацію про майновий стан та доходи, а сума коштів у розмірі 434430,50 грн., яка виникла на підставі кредитного договору від 27.09.2007, укладеного з АТ «Укрсиббанк», списана ТОВ «Кей-Колект» як безнадійна заборгованість.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2016 у справі № 804/4303/16 прийнята відмова позивача від частини заявлених позовних вимог про скасування арешту на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровський район/область, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, 115/19, площею 0,1122 га., кадастровий номер -02-002-0063, накладений ДПІ АНД району м. Дніпропетровська; провадження в адміністративній справі № 804/4303/16 в частині заявлених позовних вимог про скасування арешту на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровський район/область, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, 115/19, площею 0,1122 га., кадастровий номер -02-002-00633, накладений ДПІ АНД району м.Дніпропетровська закрито.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 804/4303/16 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Кей - Колект» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості позивача, яка станом на 24.05.2012 становить 54354,77 дол. США, що дорівнює 434430 грн. 50 коп. по курсу НБУ станом на 24.05.2012.

Суд дійшов до висновку, що сума анульованого ТОВ «Кей - Колект» боргу у розмірі 54354,77 дол. США, що складає 434430 грн. 50 коп. у гривневому еквіваленті, в контексті пп. «д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України є доходом, отриманим як додаткове благо, оскільки за умовами кредитного договору 27.12.2007 №0 позивач фактично отримав від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» грошові кошти у сумі 68000 дол. США, які ним не були повернуті ні банку, ні новому кредитору - ТОВ «Кей-Колект»

За таких обставин, суд дійшов висновку, контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.04.2016 № (форми «Р»), у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування судом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції не дослідив, який саме борг був анульований кредитором, адже кредитні відносини складаються з тіла кредиту, процентів за користування кредитом, пені, штрафів, комісій банку тощо. Зауважує, що він здійснив сплату коштів кредитору, але така сплата не була відображена у повідомленні про анулювання боргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року зупинено апеляційне провадження у справі № 804/4303/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 804/4303/16 до надання додаткових доказів, а саме: інформації щодо складової суми кредиту.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року прийнято адміністративну справу № 804/4303/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі № 804/4303/16 до свого провадження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року поновлено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі № 804/4303/16.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, який протягом 2012 року отримував дохід у вигляді додаткового блага, з якого при нарахуванні не утримувався податок на доходи фізичних осіб, результати якої оформлені актом від 12.04.2016 №1169/1304/.

Згідно з висновками акта документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення: 1) п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, у результаті неподання податкової декларації за період, що перевірявся, у тому числі, за 2012 рік; 2) абз. д. пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, у розмірі 73638,59 грн.

Як зазначено контролюючим органом в акті перевірки, позивач у 2012 році отримав додаткове благо від ТОВ «Кей - Колект» у сумі 434430,50 грн., що дорівнює розміру списаної заборгованості по кредитним зобов`язанням, з якої не було сплачено податок на доходи фізичних осіб у сумі 73638,59грн.

З урахуванням встановлених в акті перевірки обставин, Державною податковою інспекцією в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.04.2016 № (форми «Р»), за яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму у розмірі 92218,24 грн., з яких за основним платежем -73638,59 грн. та за штрафними санкціями - 18579,65грн.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Положеннями підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1. статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу, у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПК України).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим, сума процентів, нарахованих банком за умовами договору за користування кредитом, комісій та/або штрафних санкцій (пені) не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, комісій та/або штрафних санкцій (пені), нарахованих за користування кредитом й за прострочення виконання грошового зобов`язання, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Як вбачається з акту перевірки від 12.04.2016 №1169/1304/, контролюючий орган дійшов висновку, що позивач у 2012 році отримав додаткове благо від ТОВ «Кей - Колект» у сумі 434430,50 грн., що дорівнює розміру списаної заборгованості по кредитним зобов`язанням, з якої не було сплачено податок на доходи фізичних осіб у сумі 73638,59грн.

В свою чергу, скаржник наполягає, що матеріалами справи не підтверджено, що вищевказані кошти у сумі 434430,50 грн. складаються лише з суми кредиту, без суми процентів, нарахованих банком за умовами договору, комісій та/або штрафних санкцій.

Виходячи з наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що, зокрема у акті перевірки від 12.04.2016 №1169/1304/, листах ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від 25.05.2012 №010-3178 та від 21.06.2016 №21/06-16, відсутні відомості, які б давали підстави для висновку, що анулювання заборгованості позивача згідно кредитного договору від 27.12.2007 №0 передбачало анулювання виключно суми кредиту, без анулювання суми процентів, нарахованих за умовами договору за користування кредитом, комісій та/або штрафних санкцій.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів того, що анулювання ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованості позивача згідно кредитного договору від 27.12.2007 №0 на суму 434430,50 грн. є повністю додатковим благом згідно положень пп. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, а отже відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності спірного рішення від 19.04.2016 № форми «Р», за яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму у розмірі 92218,24 грн., з яких за основним платежем -73638,59 грн. та за штрафними санкціями - 18579,65грн.

З цих підстав, керуючись приписами ч.2 ст. 9 КАС України з метою належного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне спірне рішення контролюючого органу від 19.04.2016 № форми «Р» визнати протиправним та скасувати.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що належним способом захисту прав позивача у цій справі є визнання протиправним та скасування спірного рішення контролюючого органу, а визнання протиправними дій контролюючого органу не є належним способом захисту прав, адже це не призведе до відновлення порушеного права.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не повно дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 804/4303/16 - скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.04.2016 №.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров