Справа № 600/3064/24-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3064/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Viva Trans7 s.r.o. до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу,

В С Т А Н О В И В :

ViVa Trans7 s.r.o. в інтересах якого діє Башуцький Ігор Ярославович, звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Митрицького О.В. про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 073377 від 26.06.2024 р.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

26.06.2024 р. в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Митрицьким О.В. прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № ПШ 073377, з якої вбачається наступне: «VIVA TRANS 7 SRO (Чехія) 26.06.2024 р. за адресою Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Головна, 219 допущено порушення статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та стягнуто з VIVA TRANS 7 SRO адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 гривень».

Копію постанови Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області надіслано на електронну пошту ViVa Trans7 s.r.o. із супровідним листом №56940/42/24-24 від 04.07.2024 р., із якою позивач ознайомився 08.07.2024 р.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало виявлене та зафіксоване правопорушення, яке мало місце у м. Чернівці по вул. Головній, 219 АС-1, 26.06.2024 року о 07 год 42 хв., про що був складений акт АР №056014 від 26.06.2024 року.

В акті АР 056014 від 26.06.2024 року відповідачем зафіксовано, що перевізник Vi Va Trans7 s.r.o (Чехія) здійснював міжнародні автомобільні перевезення за відсутності дозволу України по маршруту Чернівці -Хеб.

Відтак, не погоджуючись з фактом винесення відповідачем постанови № ПШ 073377 від 26.06.2024 року про застосування адміністративно - господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-III), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Положення статті 53 Закону №2344-III передбачають, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів нерезиденти повинні мати: (окрім іншого) дозвіл України.

Згідно абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту спірної постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, позивачем допущено порушення: статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме здійснення міжнародних автомобільних перевезень за відсутності дозволу України по маршруту Чернівці -Хеб.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний дозвіл АК002993, виданий перевізнику P-Trans Sp z o.o. (Республіка Польща), п.9 якого містить інформацію про те, що договір перевезень укладено із ViVa Trans7 s.r.o., Чеська Республіка, ТОВ «П-Транс», Україна.

Вказаний дозвіл надавався і під час перевірки, яка мала місце 26.06.2024 року.

Відтак, як доцільно виснував суд першої інстанції, 26.06.2024 р. міжнародні регулярні перевезення на міжнародному маршруті «Чернівці - Хеб» здійснював автомобільний перевізник P-Trans Sp. z o.o., якого і слід було перевіряти щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт на вказаному міжнародному маршруті, а не позивача, незважаючи на реєстрацію транспортного засобу за останнім. Позивачем в свою чергу надався лише транспортний засіб, а саме автобус марки SETRA, S 419 GT-HD, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому безпосередньо здійснювались міжнародні перевезення пасажирів, в період з 02 січня 2024 року по 01 січня 2025 року в оренду у P-Trans Sp. z o.o., що підтверджується договором оренди автобуса від 02.01.2024 р., укладеного між ViVa Trans7 s.r.o. та P-Trans Sp. z o.o..

Таким чином, із наявних в справі матеріалів встановлено та наразі не спростовано відповідачем, що 26.06.2024 р. міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною, Республікою Польща та Чеською Республікою на маршруті «Чернівці - Хеб» здійснював автомобільний перевізник P-Trans Sp. z o.o.

При цьому, у ViVa Trans7 s.r.o із 21.03.2024 р. наявний дозвіл України АК № 003008 на здійснення міжнародних регулярних перевезень пасажирів між Україною, Республікою Польща та Чеською Республікою на маршруті «Чернівці - Хеб».

Тобто, в будь-якому випадку у ViVa Trans7 s.r.o, станом на 26.06.2024 р. (день проведення перевірки), був наявний дозвіл України на здійснення міжнародних регулярних перевезень пасажирів між Україною, Республікою Польща та Чеською Республікою на маршруті «Чернівці - Хеб».

Отже, здійснюючи відповідну перевірку, відповідач неповно оцінив спірні правовідносини, так само як і при прийнятті спірного рішення. Зокрема, відповідачем при перевірці визначено перевізником особу-власника транспортного засобу ViVa Trans7 s.r.o., в той час, коли перевезення здійснював P-Trans Sp. z o.o., який власне і пред`явив під час перевірки відповідний дозвіл. В свою чергу, відповідачем під час перевірки не з`ясовувалось та не перевірялись відповідні правовідносини, в т.ч. числі і щодо наявного договору оренди автобуса, що в свою чергу останній мав би зафіксувати в акті перевірки.

При цьому, судова колегія відхиляє аргументи апелянта про те, що відсутність відомостей в спірній постанові про марку, модель та реєстраційний номер транспортного засобу щодо якого здійснювалась перевірка, конкретні порушення, вид міжнародного перевезення (міжнародне перевезення вантажів вантажними автомобілями; міжнародне перевезення пасажирів автобусами; міжнародне перевезення пасажирів на таксі; міжнародне перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення), яке здійснював перевізник, тощо, свідчить про відсутність порушення законодавства про автомобільний транспорт, як необґрунтовані, оскільки перелічені вище відомості фіксуються саме в акті перевірки, що відповідає вимогам законодавства.

Підсумовуючи наведене вище, в контексті встановлених обставин в справі, судова колегія вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям, що встановлені частиною другою статті 2 КАС України.

Таким чином, при прийнятті спірної постанови посадові особи відповідача діяли не у відповідності до вимог чинного законодавства, що є достатньою підставою для скасування такої постанови.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.