Справа № 500/6943/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6943/24 пров. № А/857/7629/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Глушка І.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року (головуючий суддя Мандзій О.П., м. Тернопіль) у справі №500/6943/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Захід» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Інтерфом-Захід» звернулося в суд з позовом до Тернопільської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403060/2024/000004/2 від 10.07.2024.

Обґрунтовує позов тим, що для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару позивачем додані всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі МК України), а відтак у митного органу були відсутні підстави для відмови в митному оформленні товару за основним методом і переходу до резервного.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією № 24UA19U7 від 10.07.2024 та документів, долучених до даної декларації було встановлено, що декларантом надано до митного оформлення платіжну інструкцію в іноземній валюті № 52 від 26.06.2024 щодо здійсненої оплати на загальну суму 65545,50 євро. Проте, згідно поданого до митного оформлення інвойсу від 04.07.2024 №985062909 вартість даної партії товару складає 32400,50 євро. Також, у графі 70 платіжної інструкції в іноземній валюті № 52 від 26.06.2024 наявне посилання на проформи-інвойси № 985051082 від 06.06.2024 та № 985051055 від 26.06.2024. Однак до митного оформлення проформа-інвойс № 985051082 від 06.06.2024 декларантом не надано, що не дає можливості в повній мірі здійснити перевірку всіх складових митної вартості. До митного оформлення надано висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 08.07.2024 №1314, в якому вказано, як джерело інформації цінова інформація компанії "DOW EUROPE GmbH" (Швейцарія), інтернет ресурси-alibaba.com. (не містить конкретних посилань). Однак, вартість даного товару, яка міститься на загальнодоступних європейських Інтернет-ресурсах, є значно вищою за заявлену декларантом та зазначену у висновку. Наданий до митного оформлення лист від 01.07.2024 адресований митним органам не може бути взятий до уваги, оскільки містить інформацію щодо ціни на товар у липні місяці 2024 року, а згідно поданих до митного оформлення документів проплата за товар, згідно платіжної інструкції №52 здійснена 26.06.2024 та проформа-інвойс №985051055 від 26.06.2024.

Звертає увагу, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку зазначеним обставинам, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив щодо її задоволення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що що 10.07.2020 між компанією "DOW EUROPE GMBH" (Швейцарія), продавець, та ТОВ "Інтерфом-Захід" (Україна), покупець, укладено зовнішньоекономічний договір № Interfoam-West_PU_2020-2022, на виконання якого згідно із рахунком-проформою № 985051055 від 26.06.2024, рахунком-фактурою (інвойсом) №985062909 від 04.07.2024 позивачем на митну територію України ввезено товар.

10.07.2024 уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію №24UA19U7, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "Сировина для виробництва поролону: поліефір поліол VORANOL 3322 Polyol. Гідроксильне число 46,9 мг/г. Безколірна прозора рідина, з важким запахом. Для власних виробничих потреб. Не для товарів військового призначення (не для товарів створення озброєння). Виробник: DOW BENELUX B.V, NL. Торговельна марка: VORANOL.".

Одночасно із митною декларацією надано ряд документів, зокрема для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: сертифікат якості (Certificate of quality) сертифікат аналізу від 04.07.2024; рахунок-проформа № 985051055 від 26.06.2024; рахунок-фактура (інвойс) № 985062909 від 04.07.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 221067 від 04.07.2024; навантажувальний документ (Bordereau) № від 04.07.2024; авторизація на застосування спрощення "загальна гарантія" №UACGU423000012 від 27.10.2023; авторизація на застосування спрощення "процедура випуску за місцезнаходженням" №UALCP023000071 від 27.12.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 28 від 29.05.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 52 від 26.06.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2638 від 05.07.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №45 від 25.06.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток №4 від 30.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток №1 від 10.02.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток №3 від 13.12.2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № Interfoam-West_PU_2020-2022 від 10.07.2020; договір (контракт) про перевезення № MB=0000020 від 25.06.2015; декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 04.07.2024; інші некласифіковані документи лист DAW від 30.04.2024; інші некласифіковані документи - лист DOW EUROPE GMBH від 19.07.2020; інші некласифіковані документи паспорт безпеки від 08.04.2021; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №24TS14U0 від 10.07.2024.

Під час автоматизованого контролю, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю: "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Також автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: "Індикатори ризику п.3.3.4 (митна вартість нижча, ніж вартість подібних товарів) в копії митної декларації країни відправлення інша вартість товару зазначено."

Уповноваженій особі декларанта було направлено електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: "Початок консультації з митним органом: для підтвердження заявленої митної вартості товару прошу відповідно до ч.2 ст.53 МК України надати документи, що підтверджують митну вартість товару: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. В зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх відомостей, необхідних для перевірки числового значення складових митної вартості товару, відповідно до ч.3 ст.53 МК України надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи."

На вимогу митного органу уповноваженою особою було надано: інші некласифіковані документи лист ТОВ "Інтерфом-Захід" від 10.07.2024; інші некласифіковані документи лист №1007-14 від 10.07.2024; інші некласифіковані документи лист № 311 від 10.07.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.07.2024; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1314 від 08.07.2024.

За результатами розгляду поданої митної декларації № 24UA19U7 від 10.07.2024 та доданих до неї документів, Тернопільською митницею 10.07.2024 прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA403060/2024/000004/2, яким визначено митну вартість імпортованого товару за резервним методом.

Як зазначено урішенні, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного контракту від 10.07.2020 № Interfoam-West_PU_2020-2022 на умовах поставки FCA HOEK та вартість товару згідно інвойсу від 04.07.2024 №985062909 складає 32400,50 євро. Декларантом надано до митного оформлення платіжну інструкцію в іноземній валюті № 52 від 26.06.2024 щодо здійсненої оплати на загальну суму 65545,50 євро. Проте, згідно поданого до митного оформлення інвойсу від 04.07.2024 №985062909 вартість даної партії товару складає 32400,50 євро. Також, у графі 70 платіжної інструкції в іноземній валюті № 52 від 26.06.2024 наявне посилання на проформи інвойси № 985051082 від 06.06.2024 та № 985051055 від 26.06.2024. Однак до митного оформлення проформа-інвойс № 985051082 від 06.06.2024 декларантом не надана, що не дає можливості в повній мірі здійснити перевірку всіх складових митної вартості. До митного оформлення надано висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 08.07.2024 №1314 в якому вказано, як джерело інформації, цінова інформація компанії "DOW EUROPE GmbH" (Швейцарія), інтернет ресурси-alibaba.com. (не містить конкретних посилань). Однак, вартість даного товару, яка міститься на загальнодоступних європейських Інтернет-ресурсах є значно вищою за заявлену декларантом та зазначену у висновку. Наданий до митного оформлення лист від 01.07.2024, адресований митним органам, не може бути взятий до уваги, оскільки містить інформацію щодо ціни на товар у липні місяці 2024 року, а згідно поданих до митного оформлення документів проплата за товар, згідно платіжної інструкції №52 здійснено 26.06.2024 та проформа- інвойс № 985051055 від 26.06.2024.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями ст.58 МК України. Митна вартість товарів визначена за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно ст.59 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за митною декларацією від 30.05.2024 № 24UA41U1 (товар сировина для виробництва пінополіуретану VORANOL 3322 POLYOL, продукт на основі простого спиртового поліефіра (типу поліпропіленгліколю), з гідроксильним числом не більш як 100 (45,5 - 49,5 мгКОН/г). Ввозиться для власних виробничих потреб. 24080 кг. Умови поставки FCA HOEK) на рівні 1,713388 євро/кг.

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA403060/2024/000004/2 від 10.07.2024 критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина 3 ст.53 МК України передбачає обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті ( ч.5 ст.53 МК України ).

Згідно із ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції) здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу ( ч.3 ст.54 МК України ).

Частиною 5 ст.54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Згідно з положеннями статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (стаття 64 МК України).

Частиною другою статті 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Виходячи з аналізу наведених норм, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зі змісту приписів розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Відповідно, колегія суддів звертає увагу, що рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

З вищенаведеного висновується, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16), від 15 лютого 2022 року (справа № 826/12901/17).

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Колегія суддів наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, митну вартість імпортованого товару, що вказана декларантом у митній декларації № 24UA19U7 від 10.07.2024, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною контракту.

Колегія суддів зазначає, що вартість придбаного ТОВ "Інтерфом-Захід" у компанії "DOW EUROPE GMBH" товару підтверджуються: зовнішньоекономічним контрактом № Interfoam-West_PU_2020-2022 від 10.07.2020, доповненням до зовнішньоекономічного договору (контракту) №45 від 25.06.2024, додатками №1 від 10.02.2021, №3 від 13.12.2021, №4 від 30.12.2022, специфікацією №45 від 25.06.2024, рахунком-проформою № 985051055 від 26.06.2024; рахунком-фактурою (інвойс) № 985062909 від 04.07.2024, автотранспортною накладною (Road consignment note) CMR № 221067 від 04.07.2024; навантажувальним документом (Bordereau) № від 04.07.2024, банківським платіжним документом, що стосується товару № 28 від 29.05.2024; банківським платіжним документом, що стосується товару № 52 від 26.06.2024; договором (контрактом) про перевезення № MB=0000020 від 25.06.2015, рахунком-фактурою про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2638 від 05.07.2024, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1314 від 08.07.2024, прейскурантом (прайс-лист) виробника товару від 01.07.2024.

В той же час, відповідач поставив під сумнів митну вартість товару у зв`язку з тим, що вартість товару згідно інвойсу від 04.07.2024 №985062909 складає 32400,50 євро.

Колегія суддів апеляційного суду вважає недоведеними відповідачем сумніви в обгрунтованості визначення декларантом митної вартості товарів, виходячи з наступного.

Декларантом надано до митного оформлення платіжну інструкцію в іноземній валюті №52 від 26.06.2024 щодо здійснення оплати на загальну суму 65545,50 євро, проте згідно інвойсу від 04.07.2024 №985062909 вартість партії товару складає 32400,50 євро.

Колегія суддів наголошує, що сторони мають свободу у визначенні умов договору, ціни та форми розрахунків під час укладення зовнішньоекономічного контракту.

За умовами контракту № Interfoam-West_PU_2020-2022 від 10.07.2020, покупець погоджується купити у продавця товар, описаний у договорі, у відповідності до строків і умов, вказаних нижче і доданих до договору. Найменування товару: VORANOL ТМ Polyols, VORALUXTM Polyols, VORANATE ТМ Т-80 TDI (п.1). Кількість товару: 25 000 МТ (п.3). Ціна поставлених товарів вказується в митних інвойсах, наданих продавцем, а також в специфікаціях, вказаних у додатках до договору. Загальна вартість товару по даному контракту складається з вартості товару по кожному додатку. Ціни за одиницю товару вказані в додатках до контракту. Поставка товару здійснюється у відповідності до специфікацій, які вказані у додатках до контракту. Платіж покупця здійснюється у євро шляхом банківського переказу на рахунок продавця. Загальна сума контракту 35000000 євро (п.6). Умовами поставки визначено FCA завод продавця, Західна Європа (п.7). Умови платежу: 60 календарних днів з дати інвойса (датою інвойса вважається дата відвантаження) (п.8).

Згідно специфікації № 45 від 10.07.2020, продавець Dow Europe Gmbh поставляє на користь ТОВ "Інтерфом-Захід" (покупець) товар VORANOL 3322 Polyol Bulk у кількості 48 (+/-10%) т, ціна 1 370 євро/т, загальна вартість 65760,00 євро, умови поставки FCA Hoek/FCA Temeuzen.

Згідно рахунку-проформи №985051055 від 26.06.2024 продавець Dow Europe Gmbh поставляє на користь ТОВ "Інтерфом-Захід" (покупець) за контрактом №Interfoam-West_PU_2020-2022 від 10.07.2020 товар VORANOL 3322 Polyol Bulk у кількості 24 т (розрахункова вага), ціна 1370 євро/т, загальна вартість 32880,00 євро, умови поставки FCA Hoek/FCA Temeuzen.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) від 04.07.2024 №985062909, продавець постачає покупцю товар VORANOL 3322 Polyol Bulk у кількості 23650 кг (фактична вага), загальна вартість партії товару 32400,50 євро.

Аналізуючи вищенаведене, безпідставними є зазначені митним органом доводи щодо розбіжності сум у документах, оскільки у: специфікації № 45 від 10.07.2020 до контракту № Interfoam- West_PU_2020-2022 від 10.07.2020, проформі-інвойсі №985051055 від 26.06.2024 та рахунку-фактурі (інвойсі) №985062909 від 04.07.2024 відображена незмінна ціна товару на рівні 1370,00 євро/т. Різниця кількості товару у проформі-інвойсі та рахунку-фактурі (інвойсі) пояснюється прогнозованою та фактичною вагою вантажу, що є загальноприйнятою практикою при відпуску наливних вантажів.

Щодо доводів відповідача про те, що до митного оформлення надано висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 08.07.2024 №1314 в якому вказано, як джерело інформації цінова інформація компанії "DOW EUROPE GmbH" (Швейцарія), інтернет ресурси-alibaba.com. (не містить конкретних посилань), вартість даного товару, яка міститься на загальнодоступних європейських Інтернет-ресурсах є значно вищою за заявлену декларантом та зазначену у висновку, слід відзначити, що експерт у висновку вказав, що "рівень ціни на поліефір поліол VORANOL 3322 Polyol, налив, країна виробництва Нідерланди, а саме 1 370,00 євро/т, на умовах FCA - Hoek/Terneuzen, що імпортується згідно з інвойсом №985062909 від 04.07.2024 та специфікацією № 45 від 10.07.2020 до контракту №Interfoam-West_PU_2020-2022 від 10.07.2020, відповідає поточній кон`юнктурі ринку", то колегія суддів не приймає такі доводи до уваги та зазначає наступне.

Експертний висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" у цьому випадку не є документом, що спростовує заявлену митну вартість товарів за першим методом, оскільки він повністю підтверджує числові компоненти ціни імпортованого товару та не містить розбіжностей із документами, поданими для митного оформлення, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача про те, що додатково наданий прайс-лист від 01.07.2024, який адресований митним органам, містить інформацію щодо ціни на товар у липні місяці 2024 року, а згідно поданих до митного оформлення документів проплата за товар, згідно платіжної інструкції №52 здійснено 26.06.2024 та проформа-інвойс № 985051055 від 26.06.2024.

Більш того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару.

Колегія суддів звертає увагу, що у процедурах контролю за митною вартістю предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості, а відтак суперечності між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребовування додаткових документів.

Отже, прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що факт оплати ТОВ "Інтерфом-Захід" імпортованого товару стверджується банківськими платіжними документами № 28 від 29.05.2024 та № 52 від 26.06.2024.

Вказана в митних деклараціях ціна оцінюваного товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах.

Поданим декларантом документами визначено ідентифікаційні ознаки товарів та його ціну.

Колегія суддів звертає увагу, що в рішеннях про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митних деклараціях; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Щодо тверджень апелянта, що у графі 70 платіжної інструкції в іноземній валюті № 52 від 26.06.2024 наявне посилання на проформи-інвойси № 985051082 від 06.06.2024 та № 985051055 від 26.06.2024, однак до митного оформлення проформу-інвойс № 985051082 від 06.06.2024 декларантом не надано, а тому унеможливлює віднесення даних платіжних документів до задекларованого товару, то такі твердження колегія суддів вважає надуманими, оскільки платіжним дорученням №52 від 26.06.2024 було здійснено передоплату на фірму DOW EUROPE GMBH в сумі 65545,50 євро за дві партії товару.

Разом з тим, строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2020 в справі №1.380.2019.001438.

Колегія суддів звертає увагу, що у процедурах контролю за митною вартістю предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості, а відтак суперечності між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребовування додаткових документів.

Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК України документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 06.05.2020 у справі №140/1713/19, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19.

Колегія суддів звертає увагу, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня вартості іншого товару за інформацію, отриманою за результатами здійснення митного контролю, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 виснував, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розбіжності, про які зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували митну вартість, тобто підтверджували правомірність декларування товарів за основним методом.

Водночас, митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують ціну товару чи числові значення складових митної вартості товарів, відтак рішення про коригування митної вартості товарів №UA403060/2024/000004/2 від 10.07.2024 є протиправним і підлягає скасуванню.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 500/6943/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. В. Глушко
І. М. Обрізко