Справа № 376/658/25
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Коваленко О.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Справа № 376/658/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Сквирського районного суду Київської області від 18 квітня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції

третя особа, що не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні позивача ОСОБА_2

про скасування постанови у справі про

адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач), третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії 4АВ №04580709 від 17.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджував, що не знав і не міг знати про порушення правил дорожнього руху, оскільки в той день не керував транспортним засобом. Натомість керував його батько ОСОБА_2 , який свою вину визнає, та повідомив, що з метою уникнення подвійного штрафу через застосунок «перевірка штрафів по номеру авто» перевірив правопорушення, які були виявленні в автоматичному режимі та здійснив оплату, однак не збагнув, що штраф буде зафіксовано на його сина, який ним не керував.

Звернувшись з адвокатським запитом, Позивачем також було отримано копії фото, відео матеріалів, з яких вбачається, що транспортним засобом дійсно керував ОСОБА_2 , який має автентичний вигляд (борода).

2. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 18 квітня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що 17.01.2024 року о 09 год. 07 хв. в м. Києві по проспекту Голосіївський, 96 в напрямку вулиці Виставкова ОСОБА_1 не керував автомобілем марки AUDI Q3 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому, суд врахував, що за кермом транспортного засобу AUDI Q3 реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував чоловік, який має бороду. А з фотокопій, які долучені до матеріалів справи судом встановлено, що такий автентичний вигляд обличчя, а саме бороду має ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд відзначив, що передача права керування транспортним засобом (шеринг) не забороняє одночасну передачу цих документів в паперовому вигляді іншій особі.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначаючи, що ОСОБА_1 є відповідальною особою і належним користувачем транспортного засобу AUDI Q3 днз НОМЕР_1 , який був зафіксований 17.01.2025 року за адресою м. Київ, пр-т. Голосіївський, 96, зі швидкістю руху 94 км/год.

Апелянт також стверджує, що постанова серії 4АВ № 04580709 від 17.01.2025 року була оплачена в день її виконання, в порядку статті 300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, а саме 17.01.2025.

Щодо автентичного зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Апелянт відзначив, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються користувачі (належний користувач) транспортних засобів, ким і являється ОСОБА_1., відповідно до шерінгу.

Також Департамент патрульної поліції посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.01.2025 по справі № 208/5532/18.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 та 01.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 через застосунок ДІЯ надала право керування (шерінг) для Позивача ОСОБА_1 .

17.01.2024 року інспектором Департаменту патрульної поліції Мельниченком Максимом Вікторовичем, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії 4АВ №04580709, відповідно до якої 17.01.2024 року о 09 год. 07 хв. в м. Києві по проспекту Голосіївський, 96 в напрямку вулиці Виставкова гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки AUDI Q3 реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 44 км/год., чим порушив п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

9.Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623) (далі - Порядок № 1174), Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною першою статті 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною першою статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до частини сьомої статті 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145 (надалі - Порядок № 1145) затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів,

У відповідності до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 1145 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1145 підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Переглядаючи оскаржуване рішення з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів відзначає, що з ініціативи власника транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр, ЄДРТЗ) вносяться відомості про належного користувача транспортного засобу.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення є підставою для притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень саме фізичну особу або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належного користувача транспортного засобу.

11. Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил, встановлених статтею 14-2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого зокрема частиною першою статті 122 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

12. Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів учасників справи, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які свідчили б про внесення відомостей про ОСОБА_2 , як належного користувача транспортним засобом марки AUDI Q3 державний номерний знак НОМЕР_1 .

13. Вказані обставини не заперечуються ані Позивачем, ані Відповідачем у цій справі. Отже, відсутні підстави вважати, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є інша особа, ані ж ОСОБА_1 . Окрім того, у матеріалах справи наявна квитанції № PEN9227 про сплату саме ОСОБА_1 50 % штрафу згідно спірної постанови, а відтак не міг не знати про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення спірного правопорушення.

14. Крім того, як правильно відзначив суд першої інстанції третя особа, а саме ОСОБА_2 не звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності.

15. Долучені до матеріалів справи фотографії не є належним та допустимим доказом того, що за кермом транспортного засобу перебувала інша особа, оскільки з таких доказів неможливо встановити дату, час та місце здійснення фотофіксації, відсутність комп`ютерної обробки фотографії, а відтак і відсутність у ОСОБА_1 відповідних ідентифікуючих ознак (борода) станом на момент вчинення спірного правопорушення.

16. Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами Апелянта про те, що Позивач, як належний користувач транспортного засобу, є відповідальною особою у контексті статті 14-2 КУпАП.

17. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

18. Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права.

19. Відповідно до положень статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

20. Отже, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню, рішення Сквирського районного суду Київської області від 18 квітня 2025 року - скасуванню, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

21. Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 18 квітня 2025 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України Департамент патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та про її скасування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 11 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк