Справа № 2240/2912/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2912/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 128027,20 грн. Дана заборгованість виникла по орендній платі з фізичних осіб на підставі:

- податкового повідомлення - рішення №17980-0000 від 01.07.2016 (податковий період - 60 днів з дня вручення) в сумі 72818,05 грн.;

- податкового повідомлення - рішення №46145-0000 від 22.06.2017 (податковий період - 2017 рік) в сумі 30874,85 грн.;

- нарахованої 22.02.2017 пені в сумі 24334,36 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача, однак повернуті контролюючому органу у зв`язку з неврученням (за закінченням строку зберігання).

21.02.2007 між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та Хмільницькою міською радою (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1359,0 кв.м., з земель запасу міста, що знаходиться на території Хмільницької міської ради Вінницької області, а саме в місті Хмільнику по площі Перемоги 3, для комерційного використання - функціонування та обслуговування будівлі універмагу.

Договір укладено на 25 років строком до 01 грудня 2031 року, починаючи з дати його державної реєстрації (п. 2.2 договору).

Згідно пункту 2.3 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 6242,65 грн. щорічно. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках та з моменту, зокрема, підвищення цін, тарифів, збільшення розмірів ставки земельного податку, в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін або за рішенням суду (п.5 договору).

18 жовтня 2007 року договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК", про що у державному реєстрі земель вчинено запис №58.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.11.2011 у справі №8/5025/1644/11 до укладеного між Хмільницькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки від 21.02.2007 внесено зміни, зокрема в абзаці 2 підпункту 2.3. пункту 2 договору слова "6242 (шість тисяч двісті сорок дві) грн. 65 коп. щорічно" замінено на слова "26122 (двадцять шість тисяч сто двадцять дві) грн. 97 коп. щорічно".

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області при примусовому виконанні виконавчого листа №6-357/09, виданого 08.04.2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова яким визначено: "Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за договорами про надання траншу у сумі - 6363428,61 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати по сплаті третейського збору в сумі - 49130,04 грн." звернуто стягнення на належне боржнику майно, а саме: будівлю універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації його на електронних торгах.

Нежитлове приміщення - будівля універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу ВВС №213532, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Вінницької області 30.03.2004 року (№853 у реєстрі нотаріальних дій), зареєстрованого в комунальному підприємстві "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації" 15.04.2004 року в реєстрову книгу за №15 кн. №1/69.

Організатором торгів ДП "СЕТАМ" 05.05.2015 проведено електронні торги з реалізації належної боржнику будівлі універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 м. кв.

Згідно акту проведення електронних торгів від 21.05.2015 переможцем електронних торгів, проведених за допомогою Системи електронних торгів арештованого майна 05 травня 2015 року, з реалізації належного ОСОБА_1 будівлі універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Хмільник Девелопмент".

В акті також зазначено, що відповідно 8 розділу ІХ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5, цей акт є підставою для видачі нотаріусом і отримання товариством з обмеженою відповідальністю "Хмільник Девелопмент" свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

З матеріалів справи встановлено, що податкова вимога №509 сформована 01.07.2011. Вказує, що з платником неодноразово проводились бесіди в телефонному та усному режимі щодо погашення податкового боргу в повному обсязі. В результаті недосягнення відповідної згоди щодо погашення податкового боргу в повному обсязі, платнику податків було направлено податкову вимогу в березні 2012 року.

Крім того, відповідачем не здійснювалось оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких подано позов про стягнення податкового боргу.

Хмільницька міська рада Вінницької області листом від 11.11.2024 №1955/01-19 на виконання вимог ухвали від 05.09.2024 повідомила, що орендарем земельної ділянки загальною площею 1359,0 кв.м. з 21.02.2007 по 11.05.2017 був ФОП ОСОБА_1 .

Згідно рішення Господарського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року у справі №902/281/17 договір оренди земельної ділянки від 21.02.2007, укладений між Хмільницькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 , зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК" від 18.10.2007 №58 - було розірвано у судовому порядку.

На підставі рішень 49 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання від 08.06.2018 № 1572 та 60 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання від 22.02.2019 № 1989, Хмільницька міська рада уклала із ТОВ «Хмільник Девелопмент» договір оренди на земельну ділянку площею 1359,0 кв.м. кадастровий номер :00:003:0446, терміном до 01.06.2023, для будівництва обслуговування будівель торгівлі (03.07), що розташована у місті Хмільнику Вінницької області, площа Перемоги, 3.

На підставі рішень 43 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 09.06.2023 № 1838 Хмільницька міська рада уклала із ТОВ «Хмільник Девелопмент» договір оренди землі на земельну ділянку площею 1359,0 кв.м. кадастровий номер :00:003:0446, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), що розташована у місті Хмільнику Вінницької області, площа Перемоги, 3, терміном на 9 (дев`ять) років.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За приписами абзаців 1 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи наведену норму, надіслані відповідачу податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу незалежно від того, з якого саме податку збільшився податковий борг - із того, що зазначений у податковій вимозі, чи з іншого. При цьому, заявник (позивач) не повинен подавати до суду доказів, що підтверджують надсилання повторних податкових вимог у разі, якщо податковий борг збільшився після надсилання податкової вимоги.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу від 01.07.2011 №509.

Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 2240/2912/18 зазначив, що суди, дійшовши до висновку про наявність у платника податкової заборгованості в сумі 103692,90 грн., на яку була нарахована пеня у сумі 24 334,30 грн., не надали будь-якої правової оцінки доводам відповідача щодо відсутності у нього об`єктів нерухомості, за які платнику були нараховані податкові зобов`язання, періоду, за який податковий орган просив стягнути податковий борг, розміру пені та періоду, за який вона була нарахована, доводам відповідача щодо неотримання ним податкової вимоги № 509, з урахуванням того, що вона датована 01.07.2011, тоді як на підтвердження її вручення платнику Управління надало рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 133, передане на відправку лише 06.03.2012 (тобто після спливу 7 місяців від дати податкової вимоги). Крім того, суди не встановили чи відбувалось погашення податкового боргу, починаючи від дати податкової вимоги № 509, не дослідили факту безперервності такого боргу.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Щодо доводів відповідача про неотримання ним податкової вимоги № 509, з урахуванням того, що вона датована 01.07.2011, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на те, що податкова вимога №509 була сформована 01.07.2011, однак направлена позивачем платнику податків лише через 7 місяців після її винесення.

Ухвалою суду першої інстанції від 31.10.2024 витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області письмову інформацію щодо причини направлення податкової вимоги від 01.07.2011 № 509 лише у березні 2012 року.

На виконання вимог ухвали позивач повідомив, що впродовж цього часу з платником податків неодноразово проводились бесіди в телефонному та усному режимі з метою досягнення добровільного погашення податкового боргу. У зв`язку з відсутністю досягнення домовленості щодо погашення боргу в повному обсязі, було прийнято рішення направити податкову вимогу у березні 2012 року.

При цьому суд зазначає, що податкова вимога №509 від 01.07.2011 та докази її отримання відповідачем 06.03.2012 містяться в матеріалах справи.

Підпунктами 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України визначено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Положеннями пункту 129.3 статті 129 ПК України передбачено закінчення нарахування пені.

Згідно з абзацом 1 пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Даючи оцінку доводам апелянта про те, що нарахування позивачем податкового зобов`язання є правомірним, оскільки з 21.05.2015 ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки та, відповідно, є платником земельного податку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 21.02.2007 ОСОБА_1 був користувачем земельної ділянки загальною площею 1359,0 кв.м. з земель запасу міста, що знаходиться на території Хмільницької міської ради Вінницької області, а саме в місті Хмільнику по площі Перемоги 3. Термін дії даного договору - 25 років, тобто, до 01.12.2031.

На вказаній земельній ділянці розташовувалось належне ОСОБА_1 нежитлове приміщення - будівля універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 кв. м.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області при примусовому виконанні виконавчого листа №6-357/09, виданого 08.04.2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за договорами про надання траншу у сумі - 6 363 428,61 грн., а також судових витрат по сплаті третейського збору в сумі - 49 130,04 грн., звернуто стягнення на належне боржнику майно, а саме: будівлю універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації його на електронних торгах.

Організатором торгів ДП "СЕТАМ" 05.05.2015 проведено електронні торги з реалізації належної боржнику будівлі універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 м. кв.

Згідно акту проведення електронних торгів від 21.05.2015 переможцем електронних торгів, проведених за допомогою Системи електронних торгів арештованого майна 05 травня 2015 року, з реалізації належного ОСОБА_1 нежитлового приміщення - будівлі універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Хмільник Девелопмент".

Таким чином, право власності на нежитлове приміщення - будівлю універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 було припинено з 21.05.2015.

Так, апелянт зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 128 027,20 грн. Дана заборгованість виникла 29.08.2016 по орендній платі з фізичних осіб на підставі:

- податкового повідомлення - рішення №46145-0000 від 22.06.2017 в сумі 30874,85 грн.;

- податкового повідомлення - рішення №17980-0000 від 01.07.2016 в сумі 72818,05 грн.;

- нарахованої 22.02.2017 пені в сумі 24334,36 грн.

Також вказує, що зазначена вище заборгованість виникла за 2016-2018 роки.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалами суду першої інстанції від 30.04.2024 та 05.09.2024 у Головного управління ДПС у Вінницькій області витребувано, зокрема:

- детальний розрахунок нарахованої позивачу пені (із зазначенням дати нарахування, періоду, за який вона була нарахована, та підставу нарахування);

- письмову інформацію (із доказами на її підтвердження, зокрема, витягом з інтегрованої картки платника податків відповідача) щодо безперервності податкового боргу, починаючи від дати податкової вимоги від 01.07.2011 № 509. Однак витребуваних доказів позивачем суду не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що за приписами пункту "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зі змісту наведених норм слідує, що у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, відбувається заміна сторони у зобов`язанні.

Аналогічну правову позицію, що у розумінні наведених положень законодавства у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні, і що після відчуження об`єктів нерухомості позивачі не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов`язання із такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості, викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3655/17, від 05.09.2018 у справі №904/9027/17, від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 29.1 1.2018 у справі №915/1416/17, від 06.12.2018 у справі №902/1592/15, від 27.02.2019 у справі №913/661/17, від 06.03.2019 у справі №914/2687/17, від 19.02.2020 у справі №908/1645/18.

Отже, до нового власника об`єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку (орендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

Зважаючи на викладені норми законодавства України суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:003:0446 за ОСОБА_1 припинено з 21.05.2015, та з цього ж дня воно перейшло на тих самих умовах і в тому самому обсязі до нового власника об`єкта нерухомості - ТОВ «Хмільник Девелопмент».

Крім того, суд враховує, що згідно рішення Господарського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року у справі №902/281/17 договір оренди земельної ділянки від 21.02.2007, укладений між Хмільницькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 , зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК" від 18.10.2007 №58 - було розірвано у судовому порядку.

На підставі рішень 49 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання від 08.06.2018 № 1572 та 60 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання від 22.02.2019 № 1989, Хмільницька міська рада уклала із ТОВ «Хмільник Девелопмент» договір оренди на земельну ділянку площею 1359,0 кв.м. кадастровий номер :00:003:0446, терміном до 01.06.2023, для будівництва обслуговування будівель торгівлі, що розташована у АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що оскільки з 21 травня 2015 року за ОСОБА_1 припинено право власності на нежитлове приміщення - будівлю універмагу з підвалом, загальною площею 2045,3 кв.м., розташовану на земельній ділянці, що перебувала у його користуванні, то з цієї дати фактичне користування цією земельною ділянкою також було припинено.

Таким чином, оскільки з травня 2015 року ОСОБА_1 не є користувачем земельної ділянки та, відповідно, не є платником земельного податку, нарахування позивачем податкового зобов`язання за 2016 - 2018 роки є безпідставним.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 128 027,20 грн.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.