Справа № 260/5437/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без розгляду частини позовних вимог

16 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/5437/25

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-ДН» (вул. Ярослава Мудрого, 32, с. Ключарки, Мукачівський р-н, Закарпатська обл., 89626, ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, Київська область, 04053, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-ДН» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України в якому просить:

1) визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 18.03.2025 № 12633796/39844741; від 03.01.2025 № 12306359/39844741; від 03.01.2025 № 12306356/39844741; від 03.01.2025 № 12306357/39844741; від 04.03.2025 № 12575395/39844741; від 30.12.2024 № 12290021/39844741; від 30.12.2024 № 12290022/39844741; від 03.01.2025 № 12306358/39844741;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН»: від 04.03.2024 № 1; від 12.02.2024 № 6; від 13.02.2024 № 7; від 14.02.2024 № 9; від 19.02.2024 № 13; від 23.01.2024 № 15; від 26.01.2024 № 19; від 31.01.2024 № 21.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі у порядку загального позовного провадження.

21 липня 2025 року представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивовано пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

22 липня 2025 року представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому просила поновити пропущений строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду; позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-ДН» до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Від позивача на виконання ухвали суду від 03.09.2025 надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, згідно якої просить поновити пропущений строк звернення. Вказує, що звернення до суду із даним позовом передбачало сплату судового збору у значному обсязі - 19 379,20 грн. Крім того, у провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває справа №260/5890/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-ДН» до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, яка подана до суду 21.07.2025. Звернення до суду із позовом у справі №260/5890/25 передбачало сплату судового збору у розмірі 9 689,60 грн. Сукупний розмір таких витрат 29 068,80 грн. є відчутним для позивача, особливо у нинішніх економічних умовах. Для забезпечення можливості їх оплати ТОВ «ПЕГАС-ДН» знадобився додатковий час. Зазначає, що на момент звернення до суду із позовом у справі 260/5437/25 за позивачем обліковується значний податковий борг у розмірі 735 441,61 грн. Наявність такого боргу свідчить про обмеженість фінансових можливостей товариства. Додатково зазначає, що з початку 2025 року грошові кошти практично перестали поступати. За 1 півріччя 2025 року було вперше зафіксовано значний збиток у розмірі 2,9 млн. грн. та виручку в обсязі 11,7 млн. (падіння на практично 65% у порівнянні з аналогічним періодом 2024 року). Близько 70 % наявної дебіторської заборгованості є сумнівною, що повністю унеможливлює фінансування зобов`язань. А враховуючи відсутність доступу до кредитування ведення будь-якої діяльності. Зазначені вище обставини стали підставою звернення до суду з пропуском встановленого строку.

При вирішенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить із завдань адміністративного судочинства, якими відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

У постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду в податкових спорах, висловивши правову позицію про те, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

Верховний Суд у вказаній постанові за результатом комплексного аналізу правового регулювання також зазначив, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.

Інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.10.2019 року у справі № 640/20468/18, від 26.11.2020 року у справі 500/2486/19.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивач скористався правом на оскарження рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №15 від 23.01.2024 року та №19 від 26.01.2024 року, №21 від 31.01.2024 року, №6 від 12.02.2024 року, №7 від 13.02.2024 року та №9 від 14.02.2024 року та рішеннями ДПС України від 17.01.2025 та 23.01.2025 скарги залишені без задоволення, однак позивач звернувся із даним позовом до суду лише 30.06.2025, тобто із пропуском тримісячного строку звернення до суду, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.

Відтак, позивачем пропущено визначений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДПС у Закарпатській області, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №6 від 12.02.2024 року, №7 від 13.02.2024 року, №9 від 14.02.2024, №19 від 26.01.2024 року, №15 від 23.01.2024 року, №21 від 31.01.2024 року.

Так, на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом позивач посилається на неможливість сплати судового збору у зв`язку з обмеженими фінансовими можливостями товариства, а також наявністю податкового боргу у розмірі 735441,61 грн.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У постанові від 19.01.2023 по справі № 240/33276/21 Верховний Суд зазначив, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Із заяви про поновлення строку звернення до суду вбачається, що позивач вказує на обмежені фінансові можливості товариства, а також на те, що сплата судового збору у розмірі 19379,20 грн є значним та відчутним для товариства у нинішніх економічних умовах.

Однак суд звертає увагу, що відсутність у позивача коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Особа не може та не повинна намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору за подання позовної заяви.

Щодо посилань позивача на наявність податкового боргу, то такий податковий борг згідно рішення суду від 20.08.2025 у справі 260/6020/25 виник уже після звернення до суду з даним позовом.

Суд також зазначає, що наведені позивачем обставини могли слугувати підставою для розстрочення, відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору, за умови звернення позивача із позовною заявою в строк передбачений КАС України разом із заявою про розстрочення, відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали позивачу скористатись правом на звернення до суду за захистом своїх прав, останнім не наведено.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Враховуючи викладене, доводи наведені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення не виправдовують безпідставність порушення позивачем процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на судове оскарження рішень ГУ ДПС у Закарпатській області, та не свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 15 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 03 вересня 2025 року залишились невиконані, судом не визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 03.01.2025 № 12306359/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.02.2024 № 6; від 03.01.2025 № 12306356/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної 13.02.2024 № 7; від 03.01.2025 № 12306357/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2024 № 9; від 30.12.2024 № 12290021/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.01.2024 № 15; від 30.12.2024 № 12290022/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.01.2024 № 19; від 03.01.2025 № 12306358/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної 31.01.2024 № 21.

Керуючись ст.ст. 171, 240, 248, 256 КАС України КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-ДН» (вул. Ярослава Мудрого, 32, с. Ключарки, Мукачівський р-н, Закарпатська обл., 89626, ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, Київська область, 04053, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 03.01.2025 № 12306359/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.02.2024 № 6; від 03.01.2025 № 12306356/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної 13.02.2024 № 7; від 03.01.2025 № 12306357/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2024 № 9; від 30.12.2024 № 12290021/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.01.2024 № 15; від 30.12.2024 № 12290022/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.01.2024 № 19; від 03.01.2025 № 12306358/39844741 про відмову у реєстрації податкової накладної 31.01.2024 № 21.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Згідно зі ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович