Справа № 160/34023/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.,
представника позивача Новицького Д.О.
представника відповідача Литовченко А.Ю.,
24.12.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, зазначаючи, що з аналізу даних податкових повідомлень-рішень з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, не співпадають адреса об`єкта оподаткування, тип об`єкта, дата державної реєстрації набуття права власності, дата державної реєстрації припинення права власності, загальна площа об`єкта, сумарна загальна площа об`єктів житлової нерухомості або їх часток, нормативна грошова оцінка.
На думку позивача, відповідачем не в повному обсязі досліджені фактичні дані, які мають значення для справи та невірно встановлені обставини, які мали місце у правовідносинах із позивачем та порушені норми податкового законодавства України.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строків звернення до суду (вх. №3003/25). В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що з березня 2024 року позивачка перебувала за кордоном, а також у місті Києві, у зв`язку з особистими обставинами. У зв`язку з цим податкові повідомлення-рішення були направлені за зареєстрованою адресою позивачки, однак через її відсутність за цією адресою вона не мала можливості отримати їх своєчасно. Фактично податкові повідомлення-рішення були отримані позивачкою лише 24 червня та 15 липня 2024 року після її повернення до м. Дніпро. Таким чином, строк звернення до суду з відповідними позовними вимогами не міг бути дотриманий у встановлений законодавством період. Зазначені обставини підтверджуються відмітками у закордонному паспорті про виїзд за кордон, а також відмітками у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 04.03.2025 року о 10:00 год.
13.02.2025 через систему «Електронний суд» представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надано до суду відзив на позовну заяву (вх. №4598/25), в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.
Дані ППР направлені платнику податків засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення на податкову адресу платника, згідно даних ДРФО, а саме: м. Дніпро, пров. Маковського, буд. 8-Б. Поштове відправлення отримано платником особисто 15.07.2024.
Дані ППР направлені платнику податків засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення за місцем реєстрації відповідно до п.3 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 28.12.2015 №1204. Поштове відправлення отримано платником особисто 21.05.2024.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Стосовно твердження позивача, що об`єкт нерухомого майна гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не є об`єктом оподаткування відповідач зазначає таке.
При обчисленні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом, база оподаткування визначається з урахуванням вимог п.п. 266.4.1 п.266.4 ст.266 ПКУ, а ставка податку визначається відповідно до рішень територіальних громад, встановлених до бази оподаткування об`єкта/об`єктів нерухомості згідно ПКУ.
Рішенням Солонянської селищної ради Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, встановлено ставку податку за класифікацією гуртожиток оподатковуються за ставкою 0,2 %. Відповідно до п.287.1 ст.287 ПКУ, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Права власності/користування земельними ділянками повинні бути оформлені та зареєстровані відповідно до законодавства. Відповідно до п.286.5 ст.286 ПКУ нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючим органом (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ, до 1 липня поточного року податкове-повідомлення рішення.

Щодо твердження позивача, що відповідачем не було враховано пільгу щодо сплати земельного податку, відповідач зазначає, що згідно п. 281.4 ст.281 ПКУ, якщо особа, визначена у п. 281.1 цієї статті, станом на 1 січня поточного року має у власності декілька земельних ділянок одного виду використання, площа яких перевищує межі граничних норм, визначених п.281.2 цієї статті, така особа до 1 травня поточного року подає письмову заяву у довільній формі до контролюючого органу за місцем знаходження будь-якої земельної ділянки про самостійне обрання/зміну земельних ділянок для застосування пільги. ОСОБА_2 не зверталася до контролюючого органу з письмовою заявою про застосування пільги.

Також відповідач зазначає, що відповідно до п.п. 266.7.3 п.266.7 ст.266 ПКУ платники податків мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку, розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податків, права на користування пільгою із сплати податку, розміру ставки податку, нарахованої суми податку. Для проведення звірки позивач не звертався до контролюючого органу та не надавав жодних правовстановлюючих документів.

При цьому, пп.266.4.3 п.266.4 ст.266 передбачено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту. Враховуючи факт того, що на праві власності ОСОБА_1 належать різні типи об`єктів житлової нерухомості (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), а також на виконання вимог норм податкового законодавства, при розрахунку податку на нерухоме майно до ОСОБА_1 не було застосовано податкову пільгу, передбачену пп.266.4.1 п.266.4 статті 266 ПК України, оскільки загальна площа об`єктів нерухомого майна, які перебували у власності позивача на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, перевищувала п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПКУ (180 кв.м.*5 = 900 кв.м).

25.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №15208/25).

В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що у наданих витягах про нормативно грошову оцінку не вбачається інформації про вид використання земельних ділянок, які коефіцієнти були застосовані при розрахунку нормативно грошової оцінки, що унеможливлює надати оцінку правильності розрахунків. Окрім того, із наданих документів неможливо надати оцінку процедурі отримання витягів про нормативно грошову оцінку. Більш того, за сформованним QR-кодом неможливо перевірити сформовані витяги. Ці відомості та документи містяться у поземельній книзі. За положеннями Порядку ведення Державного земельного кадастру, до Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї, в тому числі відомості про нормативну грошову оцінку земель. Державний кадастровий реєстратор забезпечує зберігання Поземельної книги в паперовій формі. Відповідно до Положення про Державний фонд документації із землеустрою, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 № 1553, державний фонд документації із землеустрою формується на основі збирання, обробки, обліку матеріалів в електронній формі.

31.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява (вх. №16480/25) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в адміністративній справі № 160/34023/24 - Дніпровську міську раду.

В обґрунтування заяви представником позивача зазначено, що предметом даного спору є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно та плати за землю. Згідно з п. 10.1.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), до місцевих податків належить податок на майно. Таким чином, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю є частиною місцевих податків, які сплачуються до місцевого бюджету. У даному випадку, на думку представника позивача, судове рішення по справі може вплинути на права та обов`язки Дніпровської міської ради.

01.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів.

В обґрунтування заперечень представником відповідача зазначено, що отримані Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відповідають додатку 17 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що затверджена постановою КМУ від 03.11.2021 із змінами внесеними Постановою КМУ від 01.07.2022 №753.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У вказаній справі предметом оскарження є податкові повідомлення рішення. При цьому копії поземельних книг не мають ніякого відношення до правомірності винесених податкових повідомлень-рішень. Витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок було сформовано в автоматичному режимі на підставі відомостей, які наявні в програмному зебезпечення Державного земельного кадастру. Дані, що вказані у витязі відповідають вимогам діючого законодавства, а саме додатку 17 до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що затверджена постановою КМУ від 03.11.2021 із змінами внесеними Постановою КМУ від 01.07.2022 №753.

Згідно вказаного додатку 17 витяг відповідно до вимог законодавства надається без розширених коефіцієнтів нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Якщо представник позивача бажає дізнатись про коєфіцієнти, що були застосовані при розрахунку нормативної грошової оцінки, то може самостійно звернутись до органів Держгеокадастру і не перекладати це звернення на суд.

Таким чином поземельні книги не є належними доказами, що можуть встановити обставини, що підтверджують заявлені позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень - рішень.

01.04.2025 в судовому засіданні представник позивача клопотання про залучення третьої особи підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача не заперечив проти задоволення клопотання про залучення Дніпровської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 залучено до участі у справі №160/34023/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпровську міську раду. Встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача строк для подання пояснень на позов протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а також надати усі наявні у третьої особи докази на підтвердження обставин справи.

29.04.2025 через систему «Електронний суд» Дніпровською міською радою надано пояснення (вх. №22338/25), в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що за даними аналітично-інформаційної системи ДПС України Сергієнко Т.К. є платником орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010700), а саме:

1. На підставі договору дарування земельної ділянки від 15.11.2023 №827 площею 0,0552 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, пров. Скіфський (Маковського), 8А (кадастровий номер :02:045:0016).

2. На підставі договору дарування земельної ділянки від 17.11.2023 №856 площею 0,1539 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, пров. Скіфський (Маковського), 8В (кадастровий номер:02:045:0029).

3. На підставі договору дарування земельної ділянки від 15.11.2023 №833 площею 0,0887 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, пров. Скіфський (Маковського), 2К (кадастровий номер:02:045:0021).

4. На підставі договору дарування земельної ділянки від 14.11.2023 №821 площею 0,083 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Василя Кука, 76 (кадастровий номер:02:045:0075).

5. На підставі договору дарування земельної ділянки від 17.11.2023 №853 площею 0,1563 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, пров. Скіфський (Маковського), 8Б (кадастровий номер:02:045:0010).

6. На підставі договору дарування земельної ділянки від 15.11.2023 №836 площею 1,5243 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, пров. Скіфський (Маковського), 6Д (кадастровий номер:02:045:0055).

Керуючись ст. 286.5 ст. 286 ПКУ відповідачем сформовано податкові повідомлення-рішення по земельному податку з фізичних осіб (код платежу 18010700). Керуючись п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПКУ з урахуванням норм, визначених п.102.1 ст.102 ПКУ позивачу Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано в автоматизованому режимі ППР форми Ф з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010200) від 04.04.2024 за період 2021-2023 роки. Крім того, були сформовані ППР форми Ф з орендної плати за землю за грудень 2023-2024 років.

Відповідно до п.287.1 ст.287 ПКУ, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №13/27 Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста, із змінами та доповненнями, встановлено ставки земельного податку за видами цільового призначення земель, а саме:

- ставка податку за користування земельними ділянками з видом цільового призначення 02.01 (для обслуговування житлового будинку, господаоських будівель і споруд (присадибна ділянка)) для фізичних осіб у відсотках від нормативної грошової оцінки складає 0,03;

- ставка податку за користування земельними ділянками з видом цільового призначення 07.01 (для обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) для фізичних осіб у відсотках від нормативної грошової оцінки складає 3.

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПКУ нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючим органом (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ, до 1 липня поточного року податкове-повідомлення рішення. Отже, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області діяло правомірно.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів в адміністративній справі №160/34023/24 задоволено. Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наступні документи: копію поземельної книги :02:045:0016; копію поземельної книги :02:045:0029; копію поземельної книги :02:045:0021; копію поземельної книги :02:045:0075; копію поземельної книги :02:045:0010; копію поземельної книги :02:045:0055.

Провадження у справі №160/34023/24 зупинено до отримання витребуваних судом доказів із Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

23.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшли витребувані судом докази (вх. №4169/25).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 провадження в адміністративній справі №160/34023/24 поновлено. Судове засідання призначено на 05 серпня 2025 року 11:30.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.08.2025.

28.08.2025 розгляд справи відкладено на 04.09.2025.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 .

Позивач отримала 21.05.2024, 24.06.2024, 15.07.2024 податкові повідомлення-рішення від Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визначення сум податкових зобов`язань на загальну суму 1 002 971,98 грн.

На думку позивача, відповідач не в повному обсязі дослідив фактичні дані, які мають значення для справи, та встановлені обставини, які мали місце у правовідносинах із позивачем, зокрема за податковим повідомленнями-рішеннями від 04.04.2024 №0-0462-UAI063450, від 04.04.2024 №0-0462-UA0063450, від 04.04.2024 №0-0462-UA063450.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не співпадають: адреса об`єкта оподаткування, тип об`єкта, дата державної реєстації припинення права власності, загальна площа об`єкта, розмір частки у праві спільної власності на об`єкт, сумарна загальна площа обєктів житлової нерухомості або їх часток. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №408663283 від 18.12.2024:

- об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_2 , заг. площею 242,9 кв.м., знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 , частка 59/100; - тип майна гуртожиток.

Згідно п.п. 266.2.2 п. 266 ПКУ не є об`єктом оподаткування гуртожитки. За таких обставин вказаний об`єкт нерухомого майна не є об`єктом оподаткування.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 04.04.2024 №0-0462-UA0033698, від 04.04.2024 №0-0462-UA0033698 від 04.04.2024 №0-0462-UA 0033698, від 04.04.2024 №0-0462-UA0033698 позивач зазначає таке.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №408663283 від 18.12.2024 об`єкти нерухомого майна, які вказані в ППР, за типом майна мають ідентифікацію як домоволодіння, індивідуальний житловий будинок, а саме: реєстр №01, розташований за адресою АДРЕСА_3 , заг.площа 414,3 кв.м.; реєстр №01, розташований за адресою АДРЕСА_4 ; реєстр № АДРЕСА_5 ; реєстр №01, м.Дніпро, вул. Маковського, буд. 8б.

Виходячи з аналізу даних податкових-повідомлень-рішень з даними Державного реєстру прав на нерухоме майно не співпадають: адреса місцезнаходження об`єкта, тип об`єкта, дата держ. реєстрації припинення права власності, сумарна загальна площа об`єктів житлової нерухомості або їх часток.

Рішенням Дніпровської міської ради №12/27 від 06.12.2017 затверджено пільги для фізичних і юридичних осіб, надані відповідно до пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з переліком (додаток 2 до Рішення, додається). Пільги, встановлені п. 1.2. та п.2.3. цього рішення Дніпровської міської ради, не враховані відповідачем при винесенні податкових повідомлень- рішень.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 10.04.2024 №-0463-UA0033698, від 10.04.2024 №318693/1-2412-0463-UA0033698 позивач зазначає таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) не співпадають: вид цільового призначення об`єкта, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по орендній платі за земельну ділянку або сума відповідно до договору оренди.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від від 12.04.2024 №-0463-UA 0033698, від 12.04.2024 №-0463-UA0033698 зазначено таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру) не співпадають: нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 12.04.2024 №-0463-UA 0033698, від 12.04.2024 №-0463-UA0033698 зазначено таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру) не співпадають: нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 12.04.2024 №-0463-UA|033698, від 12.04.2024 №-0463-UA0033698 зазначено таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру) не співпадають: адреса об`єкта, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 12.04.2024 №-0463-UA0033698, №-0463-UA0033698 зазначено таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру) не співпадають: адреса об`єкта, вид цільового призначення об`єкта, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Стосовно Податкових повідомлень-рішень від 12.04.2024 №-0463-UAI033698, від 12.04.2024 №-0463-UA0033698 зазначено таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру) не співпадають: адреса об`єкта, вид цільового призначення об`єкта, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 12.04.2024 №-0463-UA0033698, від 12.04.2024 №-0463-UA0033698 зазначено таке.

За результатами співставлення даних ППР з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру) не співпадають: вид цільового призначення об`єкта, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по орендній платі за земельну ділянку або сума відповідно до договору оренди.

Згідно ст.281 ПКУ право на пільгу щодо сплати земельного податку мають фізичні особи-пенсіонери. Позивач є пенсіонером, тому всупереч нормам ПКУ не були враховані пільги при винесенні контролюючим органом ППР.

Позивач, не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції на час спірних відносин).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

За змістом пункту 10.1 статті 10, пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є податком на майно та належить до місцевих податків.

Стаття 266 ПК України регулює питання, пов`язані з податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, згідно із підпунктом 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти житлової нерухомості - будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, дачні та садові будинки.

Відповідно до підпункту 14.1.129.1. пункту 14.1 статті 14 ПК України будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, а також їх складові частини, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, зокрема, включають:

а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень (передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо);

б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну;

в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання;

г) котедж - одно-, півтораповерховий будинок невеликої житлової площі для постійного чи тимчасового проживання з присадибною ділянкою;

ґ) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах - ізольовані помешкання в квартирі, в якій мешкають двоє чи більше квартиронаймачів;

Відповідно до підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі;

В силу положень підпункту 266.3.1 статті 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до положення підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Пунктом 266.4 статті 266 ПК України визначені пільги із сплати податку.

Так, за умовами підпункту 266.4.1. пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно із підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. При цьому, саме власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (фізичні та юридичні особи) є платниками цього податку. Для обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючий орган використовує: (1) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; або (2) відомості з оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документи на право власності; або (3) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та документів, наданих платником, у сукупності.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 27.02.2024 у справі №440/9997/22, які враховуються судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

В ході судового розгляду суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що підставою для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стали дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що позивач не заперечує, що є власником вказаних об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, тож в силу положень підпункту 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та має обов`язок сплачувати податкові зобов`язання з такого податку, нараховані контролюючим органом.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, позивач у позовній заяві вказує, що розрахунок податку в оскаржених податкових повідомленнях-рішеннях не зрозумілий, неможливо встановити сумарну площу об`єктів житлової нерухомості або їх часток, чи застосована контролюючим органом пільга в вигляді зменшення бази оподаткування об`єктів житлової нерухомості, що розрахунок податку невірний, не вказано формулу, за якою відбувався такий розрахунок.

Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними.

Заперечуючи щодо невірності розрахунку податку, позивачем не доведено, в чому саме полягає помилковість здійснених контролюючим органом розрахунків, а такі посилання лише свідчать про незгоду позивача із винесеними податковими повідомленнями - рішеннями.

Суд зауважує, що ПК України дає право платнику податку звернутися з письмовою заявою до податкового органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними податкових органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Поряд з цим, доказів звернення до відповідача для проведення відповідної звірки даних в порядку, визначеному підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України, позивачем не надано, а матеріали справи не містять.

Зауваження позивача про те, що відповідачем протиправно не застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування об`єктів житлової нерухомості на 180 кв.м., безпідставні та не враховуються судом.

Разом з цим, пунктом 266.4.3. статті 266.4 ПК України чітко визначено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Як слідує з позовної заяви, позивач погоджується із застосованими відповідачем ставками податку при винесенні оскаржених податкових повідомлень-рішень, тому це питання не є спірним у даній справі.

Згідно із підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Позивач є власником об`єктів житлової нерухомості різних видів, а тому для розрахунку податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, необхідно враховувати приписи підпунктів «в» і «г» підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України.

З розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, по об`єктах оподаткування, які належать позивачу, та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що загальна площа об`єктів житлової нерухомості різних видів, які перебувають у власності ОСОБА_1 , перевищують п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 статті 266 ПК України, саме: 900 кв.м. (180кв.м.*5).

Таким чином, відповідач правомірно не застосовував податкову пільгу, передбачену пп.266.4.1 п.266.4 ст. 266 ПК України, при обрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік.

Щодо сплати земельного податку суд зазначає наступне.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Згідно підпунктом 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (підпункт 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України).

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами) .

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами виключно у разі надання зазначених даних такими фізичними особами.

Платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до пункту 287.1. статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

За змістом пунктів 287.6, 287.7 статті 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Відповідно до абзацу першого пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове (податкові) повідомлення-рішення у строки, встановлені статтею 286 цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (пункту 287.9 статті 287 ПК України).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (частина перша статті 2 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Аналіз наведених правових норм у їх сукупності дає підстави для висновку, що платником орендної плати є землекористувач (орендар земельної ділянки), який зобов`язаний сплачувати орендну плату за земельну ділянку, що перебуває у його користуванні на підставі договору оренди. Обов`язок сплачувати орендну плату виникає у землекористувача з дня виникнення права користування земельною ділянкою. У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році.

Керуючись ст. 286.5 ст. 286 ПКУ відповідачем сформовано податкові повідомлення-рішення по земельному податку з фізичних осіб (код платежу 18010700).

Відповідно до п.287.1 ст.287 ПКУ, власники землі та землекористувачі слачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №13/27 Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста, із змінами та доповненнями, встановлено ставки земельного податку за видами цільового призначення земель, а саме:

- ставка податку за користування земельними ділянками з видом цільового призначення 02.01 (для обслуговування житлового будинку, господаоських будівель і споруд (присадибна ділянка)) для фізичних осіб у відсотках від нормативної грошової оцінки складає 0,03;

- ставка податку за користування земельними ділянками з видом цільового призначення 07.01 (для обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) для фізичних осіб у відсотках від нормативної грошової оцінки складає 3.

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПКУ нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючим органом (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ, до 1 липня поточного року податкове-повідомлення рішення.

Посилання позивача на те, що вона є пенсіонером та згідно ст.281 ПКУ має право на пільгу не приймається судом, оскільки згідно п. 281.4 ст.281 ПКУ така особа до 1 травня поточного року подає письмову заяву у довільній формі до контролюючого органу за місцем знаходження будь-якої земельної ділянки про самостійне обрання/зміну земельних ділянок для застосування пільги. Матеріали справи вказаної заяви не містять.

Відповідно до п.п. 266.7.3 п.266.7 ст.266 ПКУ платники податків мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку, розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податків, права на користування пільгою із сплати податку, розміру ставки податку, нарахованої суми податку. Матеріали справи вказаної заяви не містять. Для проведення звірки позивач не звертався до контролюючого органу та не надавав жодних правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області діяло правомірно, у межах та у спосіб, визначений законодавством.

Стосовно ППР про визначення суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, а саме гуртожитку, суд зазначає наступне.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме речове майно, гуртожиток, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с.Петро-Свистунове, вул. Мисливська, буд. 8А,знаходиться у колективній приватній (так зазначено в єдр) власності з часткою власності 59/100 у позивача.

Положенням статті 127 Житлового кодексу закріплено, що під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Об`єктом оподаткування, відповідно до положеннями підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, визначено перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, будівель і споруд, які не є об`єктом оподаткування. Так, відповідно до підпункту "г" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування гуртожитки.

З аналізу наведених вище законодавчих положень, зокрема підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, слідує, що невключення окремого виду нерухомості до об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пов`язане зі встановленням законодавцем прив`язки до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю, та/або виду цієї нерухомості, її стану, місця розташування, а також специфікою діяльності, в якій використовується такий об`єкт нерухомості.

Невключення гуртожитків до об`єктів оподаткування податком на майно, відмінне від земельної ділянки, зумовлене саме видом таких об`єктів нерухомого майна.

Отже, відповідачем при винесенні ППР про визначення суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, не враховано, що гуртожиток не є об`єктом оподаткування.

Враховуючи викладене, винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області ППР від 04.04.2024 №0-0462-UAI063450, від 04.04.2024 №0-0462-UA0063450, від 04.04.2024 №0-0462-UA063450 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно положень ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючисьст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпровська міська рада (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 04.04.2024 р. №0-0462-UAI063450.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 04.04.2024 р. №0-0462-UA0063450.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 04.04.2024 р. №0-0462-UA063450.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 ( тридцять шість) грн. 71 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Царікова