Справа № 589/310/24
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/310/24
Провадження № 2-а/589/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.

з участю секретаря судового засідання Степаненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

-про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №21 від 11 січня 2024 по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що 03 січня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, за начебто, грубе порушення Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 та ЗУ «Про оборону України». На підставі зазначеного протоколу, 11 січня 2024 року винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 як інспектора з кадрів КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн.

З даною постановою позивачка не погоджується, вважає її незаконною, прийнятою без повного з`ясування усіх обставин та є такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в постанові вказані порушення пунктів 20, 34,37,41, 42, 47,86 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, однак при цьому постанова не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи та в чому саме полягає порушення цих норм. Тобто, зміст обвинувачення не містить необхідної конкретизації діянь та їх відповідної кваліфікації для здійснення особою, що притягається до відповідальності належного захисту.

14.02.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що 07.12.2023 в результаті проведеної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» було складено Акт, у якому зазначено висновок про те, що військовий облік ведеться на низькому рівні. Визначено необхідність усунення зазначених недоліків до 07 січня 2023 року. Вказаний Акт було підписано керівником та відповідальною особою без будь-яких зауважень, які б були викладені в акті. На підставі акту перевірки уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, де було вказано всі недоліки, виявлені під час перевірки. Під час складання протоколу ОСОБА_1 від надання пояснень відмовилась, а також не зазначила ніяких зауважень. Розгляд справи було призначено на 11.01.2024 року на 10-00 год. Під час розгляду справи ОСОБА_1 також ніяких клопотань не надавала. Тому вважають позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача до суду також не з`явився, надав письмову заву про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника. Проти позовних вимог заперечують з підстав, викладених у відзиві.

Вивчивши та дослідивши подані письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

07.12.2023 в результаті проведеної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» було складено Акт, у якому зазначено висновок про те, що військовий облік ведеться на низькому рівні. Визначено необхідність усунення зазначених недоліків до 07 січня 2023 року. (а.с.41-44)

03 січня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, за грубе порушення Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 та ЗУ «Про оборону України», а саме: (а.с.8-9)

- при надходженні розпоряджень, працівники яких не було можливості ознайомити з наказом про необхідність їх явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після виходу їх на роботу не оповіщаються шляхом видання нового наказу по Підприємству;

-при працевлаштуванні повідомлення про зміну облікових даних подаються, але в деяких випадках з порушенням строку;

- при звільненні працівників повідомлення про зміну облікових даних подаються, але в деяких випадках з порушенням 7 денного строку;

- під час перевірки копій військово - облікових документів виявлено ряд порушень: відсутні копії військово - облікових документів, де-які особи мають довідки не встановленого зразка.

На підставі вище викладеного, відповідальною особою за ведення військового обліку (Наказ від 01.02.2023 року № - 11/в) комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства» ОСОБА_2 допущено порушення правил ведення військового обліку, чим порушено п. 20, 34, 37, 41, 42, 47, 86 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, ч. 2 ст.16 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХП.

11 січня 2024 року винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 як інспектора з кадрів КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с.6-7)

Копія даної постанови була вручена під підпис ОСОБА_1 22 січня 2024 року. (а.с.7)

Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення відповідача ОСОБА_1 від 11.01.2024 щодо протоколу №21 від 03 січня 2024 року, відповідно яких вказано, що повідомлення про прийняття та про звільнення працівників друкуються вчасно та у семиденний строк надсилаються до ТЦК відповідно до п.34 Порядку 1487. Вказані в протоколі повідомлення надіслані вчасно. Працівники, у яких не було копій військово-облікових документів, направлялись до ТЦК. (а.с.24)

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи юридичної відповідальності.

Так, ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, тягне за собою відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 24.02.2022 відповідно до Указу Президента № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, що охоплюється дією особливого періоду.

Відповідно до п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки; вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю); письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні; забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Тому посилання відповідача щодо невинесення ще одного нового наказу про оповіщення працівників, які були на лікарняному про обов`язкове прибуття до ТЦК спростовується положеннями п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, в якому не передбачено такого обов`язку підприємства.

Згідно ст. 5 ч. 1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Частиною другою ст. 210-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Абзацом 7 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.

Відповідно до частини 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Аналізуючи положення статей 21,22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що обов`язок з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах покладається на військовозобов`язаних. На підприємство покладається обов`язок належним чином повідомити військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку підприємства, про таку явку.

Пунктом 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2023 року (далі Порядок № 1487) встановлено, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємством направлено повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну облікових даних звільнених та прийнятих військовозобов`язаних та призовників, в тому числі з відомостями про працевлаштування ОСОБА_3 за № 380 від 06.09.2023, яке згідно поштового повідомлення було надіслано 08.09.2023. (а.с.11,12)

Підприємством направлено повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну облікових даних звільнених та прийнятих військовозобов`язаних та призовників, в тому числі з відомостями про звільнення ОСОБА_4 за № 295 від 12.07.2023, яке згідно поштового повідомлення було надіслано 13.07.2023. (а.с.13,14)

Підприємством неодноразово письмово повідомлялись ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про необхідність отримання військово-облікових документів, а також інформувало про це відповідача, що підтверджується листами від 06.03.2023 №4, 22.05.2023 №5, 22.11.2023 №9, 23.05.2023 №213. (а.с.15,16,17,18,19)

Згідно із положення ми ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Наданим суду доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, однак він не може бути єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить місце, час вчинення адміністративного правопорушення. Суть адміністративного правопорушення не є конкретизована.

Об`єктом адміністративного проступку за ч.2 ст. 210-1 КУпАП є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - як громадяни, так і посадові особи. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів, які би підтвердили правомірність дій та законність підстав винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Однак в спірній постанові відповідачем не зазначено про кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тобто про вчинення ОСОБА_1 порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, повторно протягом року, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, чи вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особа, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було встановлено чи є вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, цей висновок повинен ґрунтуватися на досліджених доказах, визначених ст. 251 КУпАП, та зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Саме на підставі доказів в справі про адміністративне правопорушення відповідач повинен був з`ясувати фактичні дані, на основі яких встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Таким чином відповідачу потрібно було з`ясувати вищенаведене та винести законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, його складові, в тому числі суб`єктивної сторони правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому відповідачем належними та допустимими доказами не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Вказівка на те, що було виявлено ряд порушень щодо ведення військово-облікових документів ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки позивачем неодноразово попереджались працівники про необхідність поміняти на військові документи встановленого зразка. Крім того, обов`язок щодо оформлення військово-облікових документів та забезпечення ними громадян покладено саме на відповідача, а не на підприємства, установи, організації відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та ухвалення рішення про скасування оскарженої постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21 від 11 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 5100,00 грн. за ст. 210-1 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук