Справа № 420/27756/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 420/27756/23

адміністративне провадження № К/990/35225/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні;

- зобов`язати НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період 28 вересня 2018 року по 27 вересня 2023 року, але не більш, як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року в задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про відстрочення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто заявникові.

Відповідач повторно подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року поновлено НОМЕР_1 Комендатурі охорони та обслуговування строк на апеляційне оскарження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року. У задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатурі охорони та обслуговування про відстрочення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2025 року в задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про відстрочення від сплати судового збору відмовлено. апеляційну скаргу повернуто заявникові.

Відповідач утретє подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року. У задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про відстрочення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в задоволенні клопотання НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про відстрочення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто заявникові.

Відповідач вчетверте подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у цій справі.

04 серпня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявникові.

22 серпня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач повторно надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у цій справі.

Перевіривши викладені доводи касаційної скарги, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Отже, ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Разом з тим, абзацом 3 пункту 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати норми матеріального та/або процесуального права, неправильного застосування яких припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у касаційній скарзі відповідачем не викладені порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та/або процесуального права, а відповідач лише зазначає про свою незгоду з ухваленим процесуальним рішенням.

Верховний Суд також відхиляє посилання скаржника на рішення Європейського суду з прав людини, позаяк практика цього суду стосується осіб, яким держава зобов`язана забезпечити дотримання певних гарантій. Так, положення Конвенції з прав людини та основоположних свобод спрямовані саме на захист прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від протиправних дій з боку держави, а тому не поширюються на державні органи влади, що саме і діють від імені держави і чий статус є превалюючим у правовідносинах із іншими особами.

Отже, відповідач не зазначив і не обґрунтував, в чому саме полягає порушення норм матеріального та/або процесуального права, які допустив, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження, а тому невикладення у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та невикладення з належним обґрунтуванням заявником у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судового рішення у цій справі, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме не обґрунтовано, які саме норми матеріального права неправильно застосовані судом апеляційної інстанції, чи які норми процесуального права ним порушені, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяС.А. Уханенко