Справа № 160/21522/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21522/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року (суддя Захарчук-Борисенко Н. В.) у справі № 160/21522/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні абзацу 3 пункту 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, а саме у не нарахуванні та не виплаті позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за періоди: з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року включно: з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року включно: з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року включно та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у розмірі 45 483 грн, з яких: за період з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року включно та з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року включно, в розмірі 24 193 грн., а також за період з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року включно та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року включно, в розмірі 21 290 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем протягом 2023-2024 років виконувались бойові (спеціальні) завдання із здійсненням інформаційного супроводу діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин у спірні періоди загальною чисельністю 25 календарних днів у грудні 2023 року та 22 календарних дня у січні 2024 року. Протягом усього періоду служби з березня 2022 року по листопад 2023 року позивачу нараховувалась та виплачувалась сума додаткової винагороди у

розмірі 30000 в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання ним бойових завдань. Позивач з даного питання звертався з рапортом від 01.08.2024 року до командира в/ч НОМЕР_1 , проте листом від 04.08.2024 року позивача повідомлено, що згідно зі службовим листом від 16.01.2024 року №306/фес/398, №29.01.2024 року №306/фес/760, від 01.02.2024 року №306/фес/816 командиру в/ч НОМЕР_1 було доведено наказ щодо призупинення, тимчасово до окремого розпорядження виплати військовослужбовцям Військової служби правопорядку додаткової винагороди у розмірі 30000. Відповідно до бойових розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 на виконання БР командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.02.2023 року №БР-ОСУВ/ОГ/466дск/п та наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.06.2023 року №350 про закріплення офіцерів відділу запобігання чиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень за напрямками діяльності Відділу, а також виконання інших завдань у спірні періоди позивачу було визначено завдання здійснювати інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів), також у ці періоди позивача було призначено відповідальним за керівництво Відділом та загальну організацію інформаційного супроводу діяльності за напрямком виявлення причин, передумов і обставин вчинення кримінальних та інших правопорушень, вчинених у в/ч та на військових об`єктах з метою запобігання їх вчиненню і припинення у ЗСУ, захисту майна ЗСУ від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань, а також сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють ОРД, органам досудового розслідування та суду, ОДВ, ОМС, ОВУ, підприємствам, установа, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні абзацу 3 пункту 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, а саме у не нарахуванні та не виплаті позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за періоди: з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року включно: з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року включно: з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року включно таз 20.01.2024 року по 25.01.2024 року включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за періоди: з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року включно та з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року включно, з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року включно та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року включно.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що згідно п.2 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.

Суд встановив, шо відповідачем не заперечується факт того, що позивач, у спірний період виконував завдання, передбачені Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць, затверджених Міністром оборони України від 20.11.2023 року №3263/дск.

Суд вказав, що службові листи від 16.01.2024 №306/фес/398, від 29.01.2024 №306/фес/760 та від 01.02.2024 №306/фес/816, на які посилається відповідач, як на підставу для невиплати додаткової грошової винагороди, не можуть вважатися актами, які затверджено Військовою службою правопорядку Збройних Сил України, а є лише службовою кореспонденцією, яка носить лише роз`яснювальний, інформаційний або рекомендаційний характер.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не заперечується факт того, що позивач, у спірний період виконував завдання, передбачені Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць, затверджених Міністром оборони України від 20.11.2023 року №3263/дск, суд дійшов висновку, що відповідачем позивачу протиправно не нараховувалась та не виплачувалась відповідна грошова винагорода за спірний період, з огляду на що, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що нормативними актам передбачена виплата додаткової винагороди за виконання саме бойових або спеціальних завдань, виконаних понад функціональні обов`язки, як стимулююча виплата для військовослужбовців. Зауважує, що законодавець чітко передбачив на підставі яких документів здійснюється виплата додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань. Вважає, що оскільки документи, визначені абз. 3 п.4 розділу ХХХIV Порядку №260, відсутні, не можливо дійти висновку про виконання позивачем спеціальних завдань, а отже військова частина не допустила протиправну бездіяльність стосовно виплати позивачу додаткової винагороди у спірному періоді.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 з 07.06.2016 року, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 за вих. №10582

Згідно із бойовим розпорядженням командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11.02.2023 року за №БР-ОСУВ/ОГ/466дск/п особовий склад Військової частини НОМЕР_1 був залучений до складу сил і засобів та поставлено завдання відповідно до ст. 3, 8 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України".

Зі змісту листа командира Військової частини НОМЕР_1 за №10635/юк від 01.08.2024 року судом встановлено наступне. Відповідно до бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 , позивач у періоди з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року, з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року здійснював інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів), також у ці періоди позивача було призначено відповідальним за керівництво Відділом та загальну організацію інформаційного супроводу діяльності за напрямком виявлення причин, передумов і обставин вчинення кримінальних та інших правопорушень, вчинених у в/ч та на військових об`єктах з метою запобігання їх вчиненню і припинення у ЗСУ, захисту майна ЗСУ від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань, а також сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють ОРД, органам досудового розслідування та суду, ОДВ, ОМС, ОВУ, підприємствам, установа, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язку.

16.01.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов службовий лист тимчасово-виконуючий обов`язки начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.01.2024 за вих. №306/фес/398, в якому було визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ГУ ВСП ЗСУ наказав командиру військової частини НОМЕР_1 :

- здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави, визначених Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, затвердженого Міністром оборони України від 20.11.2023 №3263/дск, та які відповідають завданням та функціям, покладених на Військову службу правопорядку Законом України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України", а саме щодо:

- комендантської служби, в тому числі на блокпостах;

- збору, охорони та супроводження військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;

- охорони військових об`єктів (військових містечок; пунктів тимчасової дислокації; базових таборів; місць зосередження сил та засобів; станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів);

- призупинити тимчасово, до окремого розпорядження, на період роботи робочої групи ГУ ВСП нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання інших бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави, визначених Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, затвердженого Міністром оборони України від 20.11.2023 №3263/дск.

Службовим листом начальник штабу - заступник начальника ГУ ВСП ЗСУ від 29.01.2024 за вих. №306/фес/760 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ГУ ВСП ЗСУ наказав командиру військової частини НОМЕР_1 :

- здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оброни держави, визначених Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, затвердженого Міністром оборони України від 20.11.2023 №3263/дск, та які відповідають завданням та функціям, покладених на Військову службу правопорядку Законом України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України", а саме щодо:

- комендантської служби, в тому числі на блокпостах;

- збору, охорони та супроводження військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;

- охорони військових об`єктів (військових містечок; пунктів тимчасової дислокації; базових таборів; місць зосередження сил та засобів; станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово- медичних закладів);

- всебічного забезпечення ведення операцій, бойових (спеціальних) дій в частині супроводження військових вантажів.

Відповідно до службового листа начальника штабу - заступника начальника ГУ ВСП ЗСУ від 01.02.2024 за вих. №306/фес/816 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ГУ ВСП ЗСУ наказав командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання завдань, визначених п. 1 службового листа від 29.01.2024 №306/фес/760, а також, за виконання завдань щодо боротьби з диверсійно-розвідувальними групами.

Відтак, відповідач, вважає, що позивач у періоди з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року, з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року жодних завдань, визначених у службових листах від 16.01.2024 року за вих. №306/фес/398; від 29.01.2024 року за вих. №306/фес/760 та від 01.02.2024 року за вих. №306/фес/816, не виконував, а тому спірна винагорода правомірно не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач, вважаючи вказану бездіяльність протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до положень статті 9 Закону України № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Положеннями п.1-1. постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок №260 в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану визначено розділом XXXIV Порядку №260.

Згідно п.2 цього розділу на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах, зокрема 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.

Згідно п.4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Колегія суддів встановила, що згідно змісту листа командира Військової частини НОМЕР_1 за №10635/юк від 01.08.2024 року, відповідно до бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 , позивач у періоди з 01.12.2023 року по 16.12.2023 року, з 23.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 16.01.2024 року та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року здійснював інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів), також у ці періоди позивача було призначено відповідальним за керівництво Відділом та загальну організацію інформаційного супроводу діяльності за напрямком виявлення причин, передумов і обставин вчинення кримінальних та інших правопорушень, вчинених у в/ч та на військових об`єктах з метою запобігання їх вчиненню і припинення у ЗСУ, захисту майна ЗСУ від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань, а також сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють ОРД, органам досудового розслідування та суду, ОДВ, ОМС, ОВУ, підприємствам, установа, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язку.

Отже, у спірні періоди позивач згідно бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 здійснював інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів). Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

В свою чергу, судом першої інстанції встановлено та скаржником не заперечується, що згідно з Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць, затверджених Міністром оборони України від 20.11.2023 року №3263/дск, передбачено види бойових (спеціальних) завдань, що виконуються у складі оперативно-стратегічних угруповань військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Таврія», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Одеса», і за які передбачено виплату додаткової винагороди з розрахунку 30000 грн. на місяць, зокрема: інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів).

З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач у спірні періоди виконував завдання, передбачені Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць, затверджених Міністром оборони України від 20.11.2023 року №3263/дск, то в силу положень п.1-1. постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 та п.2 Порядку №260 позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Разом з тим, оскільки відповідачем така винагорода позивачу не нарахована та не виплачена, колегія суддів зазначає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 160/21522/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров