Справа № 640/33095/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року Справа № 640/33095/21 ЗП/280/819/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Дмитренка О. В.

представника відповідача Вовкотруб Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Приватного підприємства АЗОВ АЛЕКС-ГРУП

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство АЗОВ АЛЕКС-ГРУП звернулось із позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій просить суд: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0069757/0706 від 16.09.2021 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1156 467,00 грн. у тому числі: за податковими зобов`язаннями 1051334,00 грн., штрафними санкціями 105133 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що первинні документи, що підтверджують реальність здійснення фінансово- господарських відносин між ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та ТОВ «ОНІС ПРОМ», було надано підприємством до перевірки (лист про надання копій документів № 2804-1 від 28.04.2021 додається). Проте, в Акті перевірки зазначені лише договір, видаткові та податкові накладні, банківські виписки. До того ж, дані документи були надані ГУ ДПС у м. Києві разом з запереченням до акту перевірки та Державній податковій службі України разом зі скаргою на податкове повідомлення-рішення. Довіреність на отримання ТМЦ та товаро-транспортні накладні не були використані ані ГУ ДПС у м. Києві, ані Державною податковою службою України при дослідженні фінансово- господарської діяльності, і, відповідно, не знайшли свого відображення ні в Акті перевірки (податковим органом, зазначено неправдиву інформацію, про те що вони не були надані до перевірки), ні в рішеннях за результатами розгляду заперечень до акту перевірки та скарги на податкове повідомлення-рішення. Таким чином, Акт від 19.05.2021 М 2470/Ж6/26-15-07-06-01-22 про ненадання або надання не в повному обсязі документів ix копій, пояснень, довідок та інформації в рамках перевірки є таким, що винесений податковим органом неправомірно. Враховуючи, що ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» були виконано всі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України, які надають йому правові підстави для віднесення сум до складу реалізованих товарів (робіт, послуг), в діях ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» не має порушень Податкового кодексу України. Вважає, що контролюючим органом не доведено, що фінансово-господарські взаємовідносини між ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та контрагентами спричинили наслідки, передбачені ст. 228 ЦК України. Стверджує, що в Акті перевірки податковим органом частина первинних документів ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» не взято до уваги, а наведено податкову інформацію, не підкріплену належним чином відповідними документами, результатами перевірки контрагентів ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП», рішенням суду тощо. З цього приводу підприємство зауважує, що вказані посилання не мають доказового значення щодо порушень законодавства України ні з боку ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП», ні з боку його контрагентів. Відносно посилань ГУ ДПС у м. Києві на порушення кримінальних справ, в яких фігурують контрагенти, зауважує, що на дату укладання договорів ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» не мало у своєму розпорядженні такої інформації та дізналося про це з Акту перевірки. Зазначає, що сам по собі факт відкриття кримінального провадження не є свідченням вчинення кримінального правопорушення у сфері оподаткування. ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» зазначає, що податковим органом в Акті перевірки не надано доказів на підтвердження винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, у кримінальному провадженні, в рамках якого відповідно до кримінально-процесуального закону була б встановлена вина відносно посадових осіб контрагентів, який за правилами частини шостої статті 78 КАС України мав бути врахований судом при розгляді даної справи. Відповідно, відсутні будь-які докази, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагенами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності прозивача з будь-якими протиправними діями контрагентів. Стосовно посилання податкового органу на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року у справі № 932/10770/20, зазначає, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «ДАМІРА» з 27.06.2019 p., на момент здійснення господарських правовідносин з ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» і до теперішнього часу є ОСОБА_1 . Таким чином, вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року у справі № 932/10770/20 не має жодного відношення до ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та неправомірно використаний податковим органом при складанні акту перевірки. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ГУ ДПС у м.Києві позовні вимоги не визнало. У відзиві від 16.12.2021 посилається на те, дослідивши надані до перевірки документи, інформацію, наявну в інформаційно-аналітичних ресурсах ДПС, Єдиному державному реєстрі судових рішень та податкову інформацію, отриману із зовнішніх джерел, у сукупності, встановлено наступне: документи не містять інформацію щодо фактичного отримання ТМЦ (у видаткових накладних ТОВ «ОНІС ПРОМ» не зазначено біля підпису особи - отримувача посаду та прізвище, у видатковій накладній ТОВ «ДАМІРА» від 15.08.2019 № РН-0000302, завірену копію якої надано до розгляду скарги, взагалі відсутній підпис і прізвище отримувача, що не дає змогу ідентифікувати осіб, яки брали участь у здійсненні господарської операції, договір та накладні не містять інформацію щодо адреси, за якою фактично здійснюється поставка товарів постачальником, договір з ТОВ «ДАМІРА» взагалі не надано); відсутні під час перевірки документи щодо підтвердження фактичного переміщення (транспортування) товару від постачальника ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП»» до складських приміщень чи інших місць зберігання ТОВ «ОНІС ПРОМ» та ТОВ «ДАМІРА». Враховуючи викладене, складені ПП «АЗОВ AJIEKC-ГРУП» первинні документи на поставку товарів для ТОВ «ОНІС ПРОМ» та ТОВ «ДАМІРА» не опосередковувалися реальним рухом активів між ПП «АЗОВ AJIEKC-ГРУП» та наведеними контрагентами-покупцями. Відповідно до баз даних ДПС України, ІС «Податковий блок» працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області по суб`єкту підприємництва ТОВ «ОНІС ПРОМ» внесено картку фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності від 23.01.2019 б/н в рамках кримінального провадження № 00000020 від 22.02.2019 допитано засновника, директора ОСОБА_2 , яка надала свідчення щодо непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року у справі № 932/10770/20 притягнуто до відповідальності засновника та керівника ТОВ «ДАМІРА» ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України. Отже, Прокопенко Олена Сергіївна (визначено керівником ТОВ «ДАМІРА» з 04.06.2019 по 26.06.2019) не виконувала функції (обов`язки) засновника та директора ТОВ «ДАМІРА» та не здійснювала перереєстрацію підприємства на ім`я ОСОБА_1 . На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 640/33095/21.

Супровідним листом від 30.08.2023 на виконання положень п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-ІХ скеровано матеріали адміністративної справи № 640/33095/21 до Запорізького окружного адміністративного суду за належністю.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 02.04.2025.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Максименко Л.Я.

Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято справу № 640/33095/21 до провадження та вирішено продовжити її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30.04.2025.

Ухвалою суду від 23.04.2025 забезпечено участь представника відповідача у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України https://vkz.court.gov.ua.

Ухвалою суду від 24.04.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.05.2025 продовжено розгляд справи № 640/33095/21 в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 28.05.2025.

Ухвалою суду від 28.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 18.06.2025.

Ухвалою суду від 18.06.2025 забезпечено участь представника позивача у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України https://vkz.court.gov.ua.

Протокольною ухвалою суду від 18.06.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.07.2025.

Протокольною ухвалою суду від 16.07.2025 відкладено підготовче засідання до 29.07.2025.

Протокольною ухвалою суду від 29.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.08.2025.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали свої доводи та заперечення.

У судовому засіданні 07.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі направлень від 26.04.2021 № 7598/26-15-07-06-01-18, № 7600/26-15-07-06-01-18, № 7603/26-15-07-08-03, № 7606/26-15-07-10-02, № 7604/26-15-07-10-03, № 7157/26-15-07-09-06, № 7602/26-15-07-07-01, №7601/26-15-07-03-05 виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві (далі за текстом - ГУ ДПС у м. Києві) відповідно до ст. 20,77,82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 14.04.2021 №3131-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» (код 33852406) (далі по тексту - ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» або Позивач, або платник податків) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, валютного - за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки складено Акт від 25.05.2021 № 40793/Ж5/26-15-07-06-01 про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП».

Контролюючим органом встановлено порушення:

- п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст. 1, ст. 4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5,п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (із змінами і доповненнями), у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 051 334 гривень в тому числі: 2017 рік - 1 014 567 гривень; 3 квартали 2019 року - 36 768 гривень; 2019 рік - 36 768 гривень.

- п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст. 188 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено: завищення податкових зобов`язань по нереальних операціях з реалізації товарів контрагентам ТОВ «ОНІС ПРОМ» та ТОВ «ДАМІРА» на загальну суму ПДВ 973 457 гривень, в тому числі: за травень 2017 року на суму 735 788 гривень; за червень 2017 року на суму 203 625 гривень; за серпень 2019 року на суму 34 044 гривень; відсутність нарахуванння податкових зобов`язань при реалізації товарів іншим особам на загальну суму ПДВ 973 457 гривень., в тому числі: за травень 2017 року на суму 735 788 гривень; за червень 2017 року на суму 203 625 гривень;

Позивач, не погоджуючись з висновками Акту перевірки та податковим повідомленням- рішенням, звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою (вих. № 22-1 від 22.06.2021).

15.09.2021 на адресу позивача надійшло рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги (вих. № 20877/6/99-00-06-01-01-06 від 13.09.2021) про часткове задоволення скарги, яким скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 0044947/0706 від 09.06.2021 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 157 700,60 грн. При цьому, Державною податковою службою України в рішенні про часткове задоволення скарги зазначено наступне: як свідчать матеріали справи, ГУ ДПС у м. Києві у податковому повідомленні-рішенні № 0044947/0706 від 09.06.2021 неправомірно застосовано штрафну санкцію у розмірі 25% на підставі п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України, оскільки в акті перевірки не зазначено, що діяння передбачені п. 123.1 цієї статті, вчинені умисно, не визначено, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

20.09.2021 на адресу ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» надійшло податкове повідомлення- рішення № 0069757/0706 від 16.09.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на 1156467,00 грн., в тому числі 1051334,00 грн., штрафні санкції - 105133 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням №0069757/0706 від 16.09.2021 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1156467,00 грн. у тому числі: за податковими зобов`язаннями 1051334,00 грн., штрафними санкціями 105133 грн. позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.

Відповідно до положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Таким чином, платник податку на прибуток підприємстві з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. При цьому показники обліку доходів, витрат доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат доходів та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до Положень (стандартів) бухгалтерського обліку або Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, що містять відомості про господарську операцію.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язане не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Судом встановлено, що 13.05.2017 між ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» (продавець) та ТОВ «ОНІС ПРОМ» (покупець) укладено договір поставки № 1305-2, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно і в повному обсязі здійснити оплату на умовах договору (а.с.126, Том 1).

ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» на адресу ТОВ «ОНІС ПРОМ» були виписані наступні видаткові накладні: РН-0000144 від 13.05.2017, РН-0000149 від 16.05.2017, РН-0000152 від 17.05.2017, РН-0000171 від 19.05.2017, РН-0000171 від 183 від 01.06.2017, РН-0000184 від 01.06.2017, РН-0000185 від 01.06.2017, РН-0000222 від 20.06.2017, РН-0000226 від 23.06.2017 (а.с.127-135, Том 1).

ТМЦ отримувались представником покупця за довіреністю №27 від 13.05.2017 (а.с.136, Том 1).

Перевезення товару здійснювалося на підставі товарно-транспортних накладних: №000664 від 13.05.2017 р.; № 000669 від 16.05.2017 р.; № 000670 від 17.05.2017 р.; № 000692 від 01.06.2017 р.; № 000693 від 01.06.2017 р.; № 000694 від 01.06.2017 р.; № 00674 від 23.06.2017 р.; № 00712 від 20.06.2017 р.; № 00714 від 23.06.2017 р. (а.с. 137-145, Том 1).

ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» надало ТОВ «ОНІС ПРОМ» рахунки на оплату: № СФ-0000159 від 13.05.2017 р. на суму 628 707,00 грн.; № СФ-0000164 від 16.05.2017 р. на суму 481 037,38 грн.; № СФ-0000166 від 17.05.2017 р. на суму 430 004,54 грн.; № СФ-0000178 від 25.05.2017 р. на суму 1999962,94 грн.; № СФ-0000171 від 19.05.2017 р. на суму 875016,06 грн.; № СФ-0000222 від 19.06.2017 р. на суму 481012,77 грн.; № СФ-0000221 від 21.06.2017 р. на суму 740740,19 грн. (а.с. 146-152, Том 1).

Розрахунок між ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та ТОВ «ОНІС ПРОМ» проводився шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» на загальну суму 5 636 480,88 грн., про що свідчать долучені до справи копії банківських виписок (а.с.165-176, Том 1).

Вказані первинні документи, що підтверджують реальність здійснення фінансово- господарських відносин між ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та ТОВ «ОНІС ПРОМ», було надано підприємством до перевірки (лист про надання копій документів № 2804-1 від 28.04.2021 р. додається) та долучені до матеріалів справи. Крім листа про надання копій документів № 2804-1 від 28.04.2021 факт надання вказаних документів також підтверджується додатками до заперечень на акт перевірки та скаргою до Державній податковій службі України на податкове повідомлення-рішення.

Тож, посилання контролюючого органу в Акті перевірки лише на договір, видаткові та податкові накладні, банківські виписки суд вважає безпідставним, оскільки інші документи, подані платником під час перевірки, залишились без уваги та належної оцінки.

В свою чергу, контролюючий орган в акті перевірки посилається на те, що відповідно до баз даних ДПС України, ІС «Податковий блок» працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області по суб`єкту підприємництва ТОВ «ОНІС ПРОМ» внесено картку фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності від 23.01.2019 року б/н в рамках кримінального провадження № 00000020 від 22.02.2019 року допитано засновника, директора ОСОБА_2 , яка надала свідчення щодо непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Головним управлінням ДПС у м. Києві було направлено запит до ГУ ДПС у Харківській області від 27.04.2021 №8692/7/26-15-07-06-01-13 відносно надання доказової бази по ТОВ «ОНІС ПРОМ» (код 41108102). ГУ ДПС у Харківській області надано відповідь від 13.05.2021 № 5445/7/20-40-07-05-15, в якій зазначено що працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області було сформовано картку фіктивного підприємництва від 23.01.2019 б/н щодо ТОВ «ОНІС ПРОМ» (код 41108102), по кримінальному провадженні №00000020 від 22.02.2019 та рекомендовано звернутись для отримання доказової бази до ГУ ДФС у Харківській області. Головним управлінням ДПС у м. Києві було направлено запит до ГУ ДФС у Харківській області від 12.05.2021 № 14091/5/26-15-07-06-01-13, на який ГУ ДФС у Харківській області надано відповідь, в якій зазначено що в ході досудового розслідування було допитано як свідка керівника ТОВ «ОНІС ПРОМ» (код 41108102) ОСОБА_2 , яка повідомила про не причетність до діяльності зазначеного підприємства.

Тобто, будь-яких документів, які б давали змогу контролюючому органу самостійно пересвідчитись у показах директора ОСОБА_2 так надано і не було. Відсутні вони були як на час складання акту перевірки, так і на час судового розгляду справи по суті.

Отже, твердження контролюючого органу про непричетність директора ОСОБА_2 до діяльності ТОВ «ОНІС ПРОМ» зроблено контролюючим органом лише з листів, що не може вважатись належним доказом в розумінні КАС України. Про наявність вироків відносно ОСОБА_2 в акті перевірки не йдеться. Не надано таких рішень і наразі.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ДАМІРА».

ТОВ «ДАМІРА» звернулося до ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» з пропозицією укласти договір поставки сталі оцинкованої. В усній формі були погоджені умови договору.

15.08.2019 р. ТОВ «ДАМІРА» отримало від ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» обумовлений товар за видатковою накладною № РН-0000302 від 15.08. 2019 р. на суму 170219,81 грн. (а.с. 177, Том 1).

ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» на адресу ТОВ «ДАМІРА» було виписано податкову накладну №44 від 15.08.2019 р. (а.с.178, Том 1).

Розрахунок між ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та ТОВ «ДАМІРА» проводився шляхом перерахування коштів 15.08.2019 р. на розрахунковий рахунок ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» на загальну суму 204 263,77 грн. (банківська виписка БВ-0000496, а.с. 179, Том 1).

Контролюючий орган в акті перевірки від 25.05.2021 № 40793/Ж5/26-15-07-06-01 зазначив: відповідно до вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року у справі № 932/10770/20, що наявна у Єдиному реєстрі судових рішень, зазначено: « ….У травні 2019 року, ОСОБА_1, знаходячись у м. Дніпро більш точне місце, дату та час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, познайомилася із невстановленою досудовим розслідуванням особою та погодилася на пропозицію останньої за грошову винагороду здійснити перереєстрацію підприємства на своє ім`я та стати засновником, директором ТОВ «ДАМІРА», код 42805393, усвідомлюючи при цьому, що здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом товариства, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариства і займатися підприємницькою діяльністю, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт та/або наданням послуг вона не буде. Згідно з домовленістю між ОСОБА_1 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання повинна виготовити проекти документів, які необхідні для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які будуть мати завідомо неправдиві відомості… Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

В той же час, контролюючий орган користувався лише загальнодоступною інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень де прізвище особи підсудного не видно.

Відповідачем також наданий принтскрін із вебпорталу "Судова влада України" (court.gov.ua), який підтверджує, що у кримінальному проваджені обвинуваченим є ОСОБА_3 . На зображені видно дані про обвинуваченого, номер справи та суд, що її розглядав.

В свою чергу позивач наполягає на тому, що на час здійснення спірної господарської операції керівником ТОВ «ДАМІРА» був ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, що міститься у ІС «Податковий блок» підсистеми «Реєстрація ПП» ІКС «Реєстраційні та облікові дані платників податків» встановлено наступне. Відомості про посадових осіб: Посада Прізвище,Ім`я,По батькові РНОКПП Телефон Дата запису Дата призначення(набуття повноважень) керівник ЗАСОБА ЛУЇЗА ВОЛОДИМИРІВНА 07.02.2019 головний ОСОБА_4 08.02.2019 бухгалтер керівник ПРОКОПЕНКО ОЛЕНА СЕРГІЇВНА 04.06.2019 керівник ШИЯН ДМИТРО МИКОЛАЙОВИЧ 27.06.2019 головний бухгалтер ШИЯН ДМИТРО МИКОЛАЙОВИЧ 27.06.2019 26.06.2019.

Отже, керівником ТОВ «ДАМІРА» у період здійснення господарських відносин із ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» був ОСОБА_1 .

Твердження контролюючого органу про те, що наступний директор та/або засновник не набув повноважень на законних підставах, а саме через порушення ланцюга легітимності управління, недійсність попередніх рішень органів управління та неможливість правомірної передачі прав від особи, яка не мала реального волевиявлення, суд дослідивши відхиляє з огляду на наступне.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного, зокрема, у постанові від 01.12.2015 у справі №826/15034/17 (№21-3788а15), що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, у зв`язку із чим господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Згідно з висновком Великої Палати формулювання «статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю» не ґрунтується на чинних нормах матеріального права, оскільки статус у юридичному розумінні - це перелік прав та обов`язків певного суб`єкта. Водночас жоден нормативно-правовий акт в Україні не містить визначення статусу фіктивного підприємства. Суб`єкт господарювання з ознаками фіктивності є правосуб`єктним, незважаючи на дефекти при його створенні чи мету діяльності, що суперечить висновку у постанові від 01.12.2015 у справі №826/15034/17 (№21-3788а15), що «господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку».

Крім того, зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в вказаній постанові акцентувала увагу також на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум, є підставною для врахування, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Однак, відповідач таких відомостей суду не надав, будь-яких інших доказів, які б свідчили про недостовірність даних, вказних у первинних документах судом не встановлено.

Крім того, ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» у межах своїх повноважень здійснило перевірку своїх контрагентів.

Так, відповідно до ст. 10 Закону України «Про єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону). Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (частина 2 статті 10 Закону).

Той факт, що контрагенти ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» перебували на податковому обліку в ДПІ та були зареєстровані платниками ПДВ на час вчинення взаємовідносин, свідчить про те, що всі необхідні заходи щодо перевірки реєстраційних даних контрагентів були здійснені.

Жодних заборон для здійснення підприємницької діяльності, згідно наданих копій реєстраційних документів контрагенти не мали. Ставити під сумнів достовірність таких документів у ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» також не було.

Враховуючи, що зазначені контрагенти були у відповідності до вимог чинного законодавства України зареєстрованими платниками податку на додану вартість; установчі документи зазначених підприємств не були визнані у судовому порядку недійсними, правовідносини відбувалися на підставі укладених договорів про надання послуг та постачання товарів, належне виконання яких підтверджується видатковими та податковими накладними, а сплата коштів - відповідними виписками банківського рахунку. Таким чином, ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП», як платник податку, діяв з належною обачністю та обережністю. В Акті перевірки не має жодних даних, які спростовують добросовісний характер поведінки ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП».

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), Податкового кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» та його контрагенти є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи та окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України мають індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка закріплює економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника. Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами.

ПП «АЗОВ АЛЕКС-ГРУП» не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, а тому будь-які твердження про: складання первинних документів всупереч вимог діючого законодавства України, в зв`язку з чим немає можливості підтвердити факт здійснення господарських операцій у відповідні періоди, оскільки дефектність первинних документів підтверджується матеріалами досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, в яких зазначені вищевказані контрагенти-покупці та які задіяні в протиправних фінансово-економічних механізмах, не мають доказової сили.

Суд зазначає, що податковим органом в Акті перевірки не надано доказів на підтвердження винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, у кримінальному провадженні, в рамках якого відповідно до кримінально- процесуального закону була б встановлена вина відносно посадових осіб контрагентів, який за правилами частини шостої статті 78 КАС України мав бути врахований судом при розгляді даної справи.

Відповідно, відсутні будь-які докази, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагенами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності прозивача з будь-якими протиправними діями контрагентів.

З цих підстав суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №0069757/0706 від 16.09.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, суд вказує, що інші аргументи та підстави, зазначені сторонами, не спростовують висновків суду, викладених вище, оскільки судом надано правову оцінку основним аргументам, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення учасників справи та оцінено їх в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь Приватного підприємства АЗОВ АЛЕКС-ГРУП слід стягнути судовий збір у розмірі 17 347 грн. 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства АЗОВ АЛЕКС-ГРУП до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0069757/0706 від 16.09.2021, яким Приватному підприємству АЗОВ АЛЕКС-ГРУП збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 156 467 (один мільйон сто п`ятдесят шість тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 00 коп.

Стягнути на користь Приватного підприємства АЗОВ АЛЕКС-ГРУП (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 10-А, офіс 3/5, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19, ) судовий збір у розмірі 17 347 (сімнадцять тисяч триста сорок сім) грн. 01 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 15.09.2025.

Суддя Л.Я. Максименко