Справа № 440/4363/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 р. Справа № 440/4363/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/4363/25

за позовом ОСОБА_1

до Бюро економічної безпеки України

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Бюро економічної безпеки України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Бюро економічної безпеки України "Про звільнення ОСОБА_2 " №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на рівнозначній посаді до посади начальника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України з 04.03.2025;

- стягнути з Бюро економічної безпеки України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову зазначив про протиправність наказу Бюро економічної безпеки України "Про звільнення ОСОБА_2 " №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025. Вказав, що наказом БЕБ "Про звільнення ОСОБА_2 " №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025, відповідно до наказів БЕБ "Про введення в дію штатного розпису Бюро економічної безпеки України на 2024 рік" №5-ф від 13.03.2024 та "Про введення в дію змін у штатному розписі Бюро економічної безпеки України на 2024 рік" №6-ф від 02.05.2024, звільнено із служби в БЕБ лейтенанта БЕБ ОСОБА_1 , керівника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, 03.03.2025 згідно з підпунктом 2 пункту 72 Положення (у зв`язку із скороченням штату). Підставою винесення вказаного наказу №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 визначено попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 №146/11.4-11ДСК-24 від 03.05.2024. Це попередження, з яким позивача було ознайомлено ще до першого незаконного звільнення з посади. Будь-якої пропозиції вакантних рівнозначних посад з часу ознайомлення з попередженням про наступне вивільнення і до 03.03.2025 позивач не отримав, хоча у відповіді БЕБ №ЗПІ/77/0/13 від 10.06.2024 підтверджено наявність вакантних посад в апараті БЕБ, які були рівнозначні посаді, на якій позивач проходив службу. Натомість позивачу пропонувалася для заміщення лише нижча посада. Відтак, відповідач просто використав попередження про вивільнення від 03.05.2024, яке було видано ще до першого звільнення позивача, та повторно звільнив останнього вже через місяць після поновлення, що свідчить про те, що метою відповідача не було дотримання законодавства та прав працівника, а лише формальне звільнення будь-яким способом.

24.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував. Свою позицію мотивував тим, що у зв`язку зі скороченням штату та посади позивача, на якій він перебував до звільнення, а також враховуючи його відмову від запропонованої посади, наказом БЕБ від 03.03.2025 №43-к/ДСК-ДП позивача було звільнено з посади керівника відділу перевірок Департаменту детективів внутрішньої безпеки. Зауважував, що звільнення у цій справі не є повторенням "попереднього" звільнення, як на тому помилково наполягає позивач, так як звільнення обґрунтоване та зумовлене структурними змінами. Головна законодавча умова дії будь-якого попередження - попередити працівника за 30 днів, була дотримана, що свідчить про відсутність процедурних порушень під час звільнення позивача.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 02.05.2025, позивач наполягав на тому, що посилання відповідача на відмову ОСОБА_1 від однієї запропонованої нерівнозначної посади не спростовує обов`язку БЕБ запропонувати йому всі наявні вакантні рівнозначні посади відповідно до пункту 36 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1333 від 13.12.2021. У даному випадку відповідач обмежився пропозицією лише однієї посади, не запропонувавши інших рівнозначних посад, хоча такі посади були доступні в структурі БЕБ на момент попередження про вивільнення, що підтверджується письмовими відповідями відповідача на адвокатські запити. Поряд з цим, відповідач не аргументує, чому станом на 03.05.2024, коли зміни до статті 19 Закону про БЕБ ще не були внесені, він не пропонував інші посади, якщо саме цю норму він застосовував. На переконання позивача, відповідач мав можливість здійснити його переведення без конкурсу і не навів жодного доказу, що це було об`єктивно неможливо.

У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, що надійшли до суду 06.05.2025, відповідач наполягав на тому, що на дату звільнення позивача 03.03.2025 переведення працівників БЕБ не передбачено з огляду на заборону проходження служби в БЕБ без конкурсного відбору, виключень закон не містить. Попередження ж про наступне вивільнення не є юридичним фактом, за яким наступають відповідні наслідки. Як вже зазначалось, ОСОБА_1 був призначений на посаду керівника відділу Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України та проходив службу в БЕБ як переможець конкурсного відбору. Пропозиції наявних вакантних посад позивачеві було надано в межах підрозділу, в який його було призначено в результаті конкурсного відбору (перелік вакантних посад у Департаменті надається), від яких він відмовився, з огляду на що відбулося законне звільнення з посади у зв`язку із скороченням посад.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що підставою винесення спірного наказу №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 визначено попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 №146/11.4-11ДСК-24 від 03.05.2024. Це попередження, з яким його було ознайомлено ще до першого незаконного звільнення з посади. Як вбачається зі змісту цього попередження від 03.05.2024 позивачу було запропоновано переведення на посаду старшого інспектора відділу безпеки та пропускного режиму Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ (код посади 17.4.679), на період увільнення працівника у зв`язку з призовом на військову службу, з посадовим окладом 43 617 грн на місяць.

В день ознайомлення, 03.05.2024, ОСОБА_1 зазначив власну незгоду з запропонованою посадою. 08.05.2024 він окремо звернувся з листом до виконувача обов`язків Директора БЕБ, в якому повідомив причини незгоди з запропонованою посадою старшого інспектора відділу безпеки та пропускного режиму Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ. Мотивами цього було визначено посилання на приписи підпункту 2 пункту 36 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333, де чітко визначено, що призначення, переведення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, здійснюється на рівнозначні посади для більш ефективного виконання покладених завдань з урахуванням інтересів служби у межах підрозділів центрального апарату та територіальних управлінь БЕБ у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів, скороченням штату або посад. У листі від 08.05.2024 позивач повідомив про те, що володіє інформацією про наявність достатньої кількості вакантних посад в БЕБ, рівнозначних до посади, на якій він проходить службу. У зв`язку з цим, ще раз викладаючи відсутність згоди на переведення на посаду, яка є нижчою до займаної у межах підрозділів центрального апарату, ОСОБА_1 просив запропонувати йому рівнозначну посаду відповідно до чинного законодавства. Однак будь-якої пропозиції вакантних рівнозначних посад з часу ознайомлення з попередженням про наступне вивільнення і до 03.03.2025 ОСОБА_1 не отримав.

Скаржник також зауважив, що згідно з наданою листом БЕП №11/11/2552-25 від 10.03.2025 інформацією станом на 03.03.2025 вакантними були наступні посади: 1) у Департаменті аналізу інформації та управління ризиками: керівник відділу оперативного аналізу ризиків у господарській та фінансовій сферах Управління оперативного аналізу; керівник відділу аналізу масивів даних Управління оперативного аналізу; керівник відділу контрольно-методичної роботи територіальних управлінь Управління контрольно-методичної роботи; 2) у Департаменті оперативно-технічних заходів: керівник третього відділу; 3) у Департаменті детективів із стратегічного захисту економіки: керівник третього відділу Управління протидії організованим формам економічної злочинності; 4) у Юридичному департаменті: керівник відділу нормативно-експертного забезпечення; 5) в Управлінні оперативної підтримки: керівник відділу оперативного планування.

Крім цього, БЕБ надано інформацію щодо вакантних рівнозначних посад станом на 03.05.2024 (про ці вакантні посади вказано вище), а також станом на 04.07.2024 та 08.07.2024, зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Але жодна з перелічених посад не була запропонована позивачу. ОСОБА_1 вважає, що відповідач просто використав попередження про вивільнення від 03.05.2024, яке було видано ще до його першого звільнення, та повторно звільнив його вже через місяць після поновлення. Це свідчить про те, що метою відповідача не було дотримання законодавства та прав працівника, а лише формальне звільнення будь-яким способом.

Крім того, скаржник зауважив, що якщо роботодавець мав намір скоротити його посаду, він мав повідомити його про це повторно, після поновлення на посаді, що не було зроблено.

Таким чином, скаржник вважає, що звільнення за наказом №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 було штучним заходом, спрямованим на уникнення виконання судового рішення щодо поновлення ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного, наказ БЕБ «Про звільнення ОСОБА_2 » №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 є таким, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства, а самим відповідачем грубо порушено право позивача на працю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зауважив, що ОСОБА_1 проходив службу в БЕБ на посаді керівника відділу Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ як переможець конкурсного відбору. Отже, місцем несення служби в БЕБ ОСОБА_1 був саме Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, посада в якому підлягала скороченню у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів.

Станом на дату ознайомлення з попередженням (03.05.2024) були наявні «не керівні» посади скороченого відділу Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, одна з яких і була запропонована позивачеві, від якої він відмовився.

З набуттям чинності нових змін до Закону про БЕБ прийняття на службу відбувається виключно за конкурсним відбором, позивач пройшов конкурс в Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, а отже і переміщення в рамках наданої пропозиції могло відбуватися виключно в межах вказаного підрозділу, рівнозначні посади такого підрозділу були відсутні.

Таким чином, зважаючи, що від запропонованої вакантної посади в підрозділі, в якому працював позивач, останній відмовився, інші вакантні рівнозначні посади у структурному підрозділі позивача були відсутні, а після набрання чинності Законом № 3840 прийняття на службу відбувається виключно за конкурсним відбором, вказане виключає можливість реалізації пропозицій інших категорій посад, інших підрозділів, з огляду на що, звільнення відбулося в межах і спосіб, передбачених Положенням про проходження служби № 1333.

Відповідач вважає, що позивач помилково прийшов до висновку що він може проходити службу в БЕБ, на будь-якій рівнозначній посаді в центральному апараті БЕБ без проходження конкурсного відбору, після скорочення його посади в Департаменті детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ. Адже бачення позивача щодо вказаного, зводиться виключно як він зазначає в апеляційній скарзі, на його особистій «логіці», наявності чи відсутності «сенсу» та «очевидних» на його думку речей.

Отже, відповідачем у спірному випадку дотримано умови визначені підпунктом 2 пункту 72 Положення №1333, яким повністю врегульовано процедуру вивільнення працівника БЕБ зі спеціальним званням у випадку скорочення посади.

Також зауважив, що звільнення позивача, яке було предметом розгляду справи №440/8773/24 жодним чином не впливає на процедуру вивільнення позивача у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів, оскільки вказане звільнення було реалізацією дисциплінарного стягнення, тому попередження від 03.05.2024 № 146/11.4-11 ДСК, з яким позивача було ознайомлено 03.05.2024, не було реалізовано, з огляду на що, відсутні підстави вважати, що таке попередження втратило свою юридичну силу. Головна законодавча умова дії будь якого попередження попередити працівника за 30 днів, була дотримана, що свідчить про відстуність процедурних порушень під час звільнення позивача.

Позивачем подано додаткові пояснення у справі з урахуванням відзиву БЕБ від 25.07.2025 на апеляційну скаргу позивача, в яких він зауважив, що поданий відзив не містить обґрунтувань, чому ОСОБА_1 не було запропоновано Відповідачем пропозицію переведення на будь-яку з вакантних рівнозначних посад в БЕБ, крім посилання на норму Закону про БЕБ (в редакції 20.06.2024), яка не може бути застосована до правовідносин у справі №440/4363/25, так як вона не діяла на момент Попередження про наступне вивільнення від 03.05.2024. Відзив також не містить обґрунтувань, чому Відповідач не міг перевести його на будь-яку з вакантних рівнозначних посад в БЕБ, так як в нормі частини третьої статті 19 Закону про БЕБ немає прямих заборон щодо переведення без конкурсу на рівнозначні посади в межах однієї категорії в інші підрозділи БЕБ України.

Щодо позиції Відповідача стосовно юридичної сили попередження від 03.05.2024 після поновлення на посаді, позивач зауважив, що 03.05.2024 попередження про вивільнення було вручено йому посадовими особами БЕБ; 08.07.2024 його незаконно звільнено (припинення дії правовідносин); 04.02.2025 його поновлено на службі. Отже, юридичний ланцюг було перервано, а попередження втрачає свою силу як таке, що не могло бути реалізоване в належний строк і в умовах правового зв`язку з посадою. Таким чином, попередження від 03.05.2024 втратило силу, тому повторне попередження є обов`язковим після поновлення. Невчинення цього порушує гарантії, передбачені як трудовим, так і спеціальним службовим законодавством.

Відповідач подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що позивач помилково наполягає, що пункт 36 Положення №1333 дає йому право на переведення на будь-яку іншу рівнозначну посаду в БЕБ. Однак пункт 36 прямо пов`язує можливість переведення з інтересами служби та наявністю вакантних посад у межах підрозділу, де особа проходить службу. Розширене тлумачення позивача («будь-яка рівнозначна посада в будь-якому підрозділі») суперечить частині 3 статті 19 Закону про БЕБ, яка має вищу юридичну силу порівняно з підзаконним актом. Позивач посилається на наявність рівнозначних посад у структурі БЕБ протягом спірного періоду. Водночас, навіть за умови їх фактичної наявності, переведення на такі посади було неможливим, оскільки вони перебували поза межами Департаменту, де позивач проходив службу за результатами конкурсу, після набрання чинності Законом №3840-ІХ будь-яке призначення (включно з переведенням) здійснюється виключно конкурсною комісією, утвореною новим директором БЕБ.

Зауважив, що доводи апелянта про те, що станом на 03.05.2024 діяла попередня редакція частини 3 статті 19 Закону про БЕБ та відповідач нібито мав обов`язок пропонувати всі рівнозначні посади в межах центрального апарату, є безпідставними. Позивач був своєчасно та належним чином попереджений про можливе звільнення відповідно до пункту 39 Положення №1333. В межах підрозділу, де він проходив службу, рівнозначні посади були відсутні, що підтверджується наказами про зміну штатної структури. Саме тому йому було запропоновано іншу посаду у цьому ж департаменті, від якої він відмовився. Посилання апелянта на необхідність повторного попередження після його поновлення на службі є безпідставними, оскільки законодавство не передбачає повторного вручення попередження за наявності вже чинного та належним чином оформленого повідомлення.

Таким чином, твердження апелянта щодо порушення його прав та обов`язку відповідача пропонувати «будь-які рівнозначні посади» не мають правового підґрунтя та ґрунтуються на довільному тлумаченні законодавства.

Попри те, що апелянт не наводить жодних обґрунтувань щодо обов`язку у БЕБ безперервно пропонувати позивачу всі наявні посади, покликання позивача на ненадання «жодних спростувань» БЕБ є особистим баченням і не ґрунтується на фактичних даних.

Отже, на думку відповідача, твердження апелянта про втрату чинності попередження від 03.05.2024 не ґрунтується на законі. Поновлення на службі відновило безперервність проходження служби, а вручення попередження від 03.05.2024 забезпечило дотримання гарантії завчасного повідомлення. Законодавство не вимагає повторного вручення попередження за тих самих організаційно-штатних обставин, які були відомі позивачу ще у травні 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 з 02.01.2023 займав в Бюро економічної безпеки України посаду керівника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ.

Наказом БЕБ України від 14.02.2024 №24 затверджено та введено в дію з 14.02.2024 структуру центрального апарату БЕБ.

Наказом БЕБ України від 25.03.2024 №54 внесено зміни в структуру центрального апарату Бюро економічної безпеки України шляхом реорганізації Режимно-секретного управління.

Відповідно до наказів БЕБ від 14.02.2024 №24 "Про затвердження та введення в дію структури центрального апарату Бюро економічної безпеки України" (із змінами, внесеними наказом БЕБ від 25.03.2024 №54 "Про внесення змін до структури центрального апарату Бюро економічної безпеки України") та від 02.05.2024 №6-ф "Про введення в дію змін у штатному розписі Бюро економічної безпеки України на 2024 рік" посада, яку займав ОСОБА_1 , підлягала скороченню.

03.05.2024 позивача під підпис було ознайомлено із попередженням №146/11.4-11 ДСК-24 про наступне вивільнення лейтенанта Бюро економічної безпеки України, керівника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України (код посади - 17.4.665), згідно з яким у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів та скороченням посади ОСОБА_1 і неможливістю використання його на службі останнього попереджено про можливе наступне звільнення зі служби в БЕБ України. Одночасно запропоновано ОСОБА_1 переведення на посаду старшого інспектора відділу безпеки та пропускного режиму Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ України (код посади - 17.4.679) на період увільнення працівника у зв`язку з призовом на військову службу з посадовим окладом 43617 грн на місяць.

Позивач письмово висловив незгоду із запропонованою посадою, посилаючись на те, що вказана посада не була рівнозначною відповідно до підпункту 2 пункту 36 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333.

08.05.2024 позивач направив лист в.о. Директора БЕБ України, у якому повідомив про те, що йому відомо про наявність багатьох вакантних посад в БЕБ України, які рівнозначні його посаді, а тому просив запропонувати йому відповідну посаду.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 09.05.2024 його було ознайомлено з наказом БЕБ України "Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 " №125-к/ДСК-ДП від 09.05.2024 та доповідною запискою за підписом ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 нібито сфотографував попередження від 03.05.2024, що й стало підставою для проведення службового розслідування.

Під час службового розслідування стан здоров`я позивача погіршився, тому з 27.05.2024 він перебував на лікарняному, проходячи лікування в закладах охорони здоров`я Полтавської області.

Листом БЕБ України №11/11.1/6466-24 від 17.06.2024 під час лікарняного позивача було повідомлено про те, що на підставі висновку службового розслідування №25/ДСК-24 від 11.06.2024 видано наказ БЕБ України "Про застосування дисциплінарного стягнення" №196-к/ДСК-ДП від 17.06.2024.

Наступним листом БЕБ України №11/11.1/7297-24 від 04.07.2024 позивача повідомлено про те, що відповідно до наказу БЕБ України "Про застосування дисциплінарного стягнення" №196-к/ДСК-ДП від 17.06.2024 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в БЕБ України.

Згідно з наказом БЕБ України "Про звільнення ОСОБА_1 " №365-к/ДСК-ДП від 04.07.2024 позивача звільнено з посади та служби в БЕБ України за підпунктом 6 пункту 72 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції), 04.07.2024.

У подальшому, наказом БЕБ України від 08.07.2024 №370-к/ДСК-ДП "Щодо звільнення ОСОБА_1 " внесено зміни до наказу БЕБ України №365-к/ДСК-ДП від 04.07.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 " в частині дати звільнення позивача зі служби в БЕБ України 08.07.2024.

Учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 не погодившись із наказами №196-к/ДСК-ДП від 17.06.2024, №365-к/ДСК-ДП від 04.07.2024 та від 08.07.2024 №370-к/ДСК-ДП оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі №440/8773/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Бюро економічної безпеки України (вул. Шолуденка, 31, м.Київ, рнокпп 44168316) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Бюро економічної безпеки України від 17.06.2024 №196-к/ДСК-ДП "Про застосування дисциплінарного стягнення". Визнано протиправним та скасовано наказ Бюро економічної безпеки України від 04.07.2024 №365-к/ДСК-ДП "Про звільнення ОСОБА_1 ", зі змінами. Визнано протиправним та скасовано наказ Бюро економічної безпеки України від 08.07.2024 №370-к/ДСК-ДП "Щодо звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України з 09.07.2024. Стягнуто з Бюро економічної безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.07.2024 по день постановлення рішення у справі в розмірі 469263,51 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят три гривні п`ятдесят одна копійка) з відповідним утриманням податків та інших обов`язкових платежів. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

18.02.2025 у приміщенні БЕБ України позивача ознайомлено з наказом "Про виконання рішення суду" №30-к/ДСК-ДП від 04.02.2025, яким на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі №440/8773/24 вирішено: "Поновити лейтенанта Бюро економічної безпеки України ОСОБА_1 на посаді керівника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України з 09 липня 2024 року".

У подальшому, наказом БЕБ України "Про звільнення ОСОБА_2 " №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 відповідно до Закону України "Про Бюро економічної безпеки України", постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання організації діяльності Бюро економічної безпеки України" від 06.10.2021 №1068 та Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333, наказів БЕБ України від 13.03.2024 №5-ф "Про введення в дію штатного розпису Бюро економічної безпеки України на 2024 рік" та від 02.05.2024 №6-ф "Про введення в дію змін у штатному розписі Бюро економічної безпеки України на 2024 рік" наказано звільнити із служби в Бюро економічної безпеки України лейтенанта Бюро економічної безпеки України ОСОБА_1 , керівника відділу перевірок та організації роботи Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України, 03.03.2025 згідно з підпунктом 2 пункту 72 Положення (у зв`язку із скороченням штату). Станом на 03.03.2025 вислуга років у календарному обчисленні становить 27 років 03 місяці 00 днів.

Пунктом 2 наказу №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 відповідно до статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992, із змінами та доповненнями, та пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17.07.1992 №393 із змінами та доповненнями, наказано виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги становить 03 роки.

В якості підстави для винесення наказу №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 зазначено попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 від 03.05.2024 №146/11.4-11ДСК-24.

Вважаючи наказ про своє звільнення із займаної посади протиправним, позивач звернувся до суду за захистом власних прав та охоронюваних законом інтересів з цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що наказ Бюро економічної безпеки України "Про звільнення ОСОБА_2 " №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №1150-IX та Положенням №1333, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття. Підстави для визнання цього наказу протиправним та скасування відсутні.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові основи організації та діяльності БЕБ України визначає Закон України "Про Бюро економічної безпеки України" №1150-IX від 28.01.2021 (далі - Закон №1150-IX в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1150-IX Бюро економічної безпеки України - це центральний орган виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави. Закон України "Про центральні органи виконавчої влади", інші закони, що регулюють діяльність органів виконавчої влади, а також Закон України "Про державну службу" застосовуються до БЕБ України та його працівників у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 19 Закону №1150-IX до працівників Бюро економічної безпеки України належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України.

Служба в Бюро економічної безпеки України є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Бюро економічної безпеки України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Трудові відносини працівників Бюро економічної безпеки України регулюються цим Законом, законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами. На державних службовців Бюро економічної безпеки України поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Бюро економічної безпеки України відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Порядок проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, визначається цим Законом, Положенням про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також іншими нормативно-правовими актами.

На виконання вимог частини п`ятої статті 19 Закону №1150-IX постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333 затверджено Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України (далі - Положення №1333).

Відповідно до пункту 2 вказаного вище Положення №1333 рішення з питань проходження служби особами, які мають спеціальні звання БЕБ, оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі документів, перелік та форма яких встановлюється БЕБ.

Згідно з пунктом 4 Положення №1333 проходження служби в БЕБ регулюється Законом, цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами пунктів 36, 39 Положення №1333 призначення, переведення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, здійснюється:

1) на вищі посади - за поданням конкурсних комісій, що проводять конкурс на зайняття посад працівників БЕБ у порядку, передбаченому Законом;

2) на рівнозначні посади для більш ефективного виконання покладених завдань з урахуванням інтересів служби у межах підрозділів центрального апарату та територіальних управлінь БЕБ - у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів, скороченням штату або посад;

3) на нижчі посади у межах підрозділів центрального апарату та територіальних управлінь БЕБ:

у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів, скороченням штату або посад в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

за ініціативою особи, яка має спеціальне звання БЕБ.

У разі організаційно-штатних змін, внаслідок яких скорочується посада особи, яка має спеціальне звання БЕБ, така особа персонально письмово попереджається про можливе наступне звільнення із служби за два місяці до такого звільнення.

Перебування особи, посада якої скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для її призначення на іншу посаду або звільнення із служби відповідно до цього Положення, за умови наявності персонального письмового попередження у строк, встановлений абзацом першим цього пункту. Датою звільнення в цьому разі є останній день відрядження, відпустки, лікарняного.

У разі організаційно-штатних змін переважне право на залишення на службі у БЕБ надається особам з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

За приписами пункту 50 Положення №1333 особи, які мають спеціальні звання БЕБ, користуються правами і виконують службові обов`язки відповідно до законодавства та цього Положення.

Відповідно до пункту 54 Положення №1333 особи, які мають спеціальні звання БЕБ, під час виконання покладених на них обов`язків підпорядковуються тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику.

Згідно з підпунктом 2 пункту 72 Положення №1333 особа, яка має спеціальне звання БЕБ, звільняється із служби у зв`язку із скороченням штату - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням посад або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи, які мають спеціальні звання БЕБ, попереджаються за два місяці, та за умови неможливості або відсутності згоди особи на переведення на іншу посаду.

За приписами пунктів 74, 75 Положення №1333 звільнення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, із служби здійснюється Директором БЕБ та керівниками територіальних управлінь БЕБ відповідно до повноважень, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами.

Останнім днем проходження служби у БЕБ вважається день звільнення особи, яка має спеціальне звання БЕБ, з БЕБ відповідно до наказу БЕБ щодо особового складу.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Бюро економічної безпеки України та у зв`язку з набранням чинності Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333 (далі - Положення №1333), наказом БЕБ від 01.12.2022 №606-к ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання середнього начальницького складу - "лейтенант Бюро економічної безпеки України".

Відповідно до підпункту 2.1, 2.2 пункту 2 наказу БЕБ від 25.03.2024 №54 "Про внесення змін до структури центрального апарату Бюро економічної безпеки України", у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів структурний підрозділ, у якому працював позивач, підлягав скороченню та, відповідно, і посада керівника відділу детективів захисту працівників Бюро, яку займав позивач, підлягала скороченню, а саме:

Виключено Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників чисельністю 34 штатні одиниці у складі:

відділ детективів внутрішньої безпеки - 5 штатних одиниць;

відділ детективів захисту працівників Бюро - 4 штатні одиниці;

відділ забезпечення оперативних заходів - 4 штатні одиниці;

відділ перевірок та організації роботи - 4 штатні одиниці;

відділ безпеки та пропускного режиму - 11 штатних одиниць;

відділ методичного забезпечення - 5 штатних одиниць.

Включено Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників чисельністю 34 штатні одиниці у складі:

відділ детективів внутрішньої безпеки - 5 штатних одиниць;

відділ детективів захисту працівників Бюро - 6 штатних одиниць;

відділ забезпечення оперативних заходів - 5 штатних одиниць;

відділ безпеки та пропускного режиму - 12 штатних одиниць;

відділ методичного забезпечення - 5 штатних одиниць.

Структурний підрозділ позивача у кількості штатних одиниць разом з керівником відділу було повністю ліквідовано та його штатні одиниці увійшли до складу інших підрозділів Департаменту.

На виконання пункту 39 Положення №1333 позивача було ознайомлено із попередженням від 03.05.2024 №146/11.4-11 ДСК про можливе наступне звільнення зі служби в Бюро економічної безпеки України 03.07.2024 за підпунктом 2 пункту 72 Положення №1333 (у зв`язку із скороченням штату) та одночасно запропоновано переведення на посаду старшого інспектора відділу безпеки та пропускного режиму Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України (код посади - 17.4.679) з підстав відсутності рівнозначних посад Департаменту, де працював позивач, однак позивач не погодився із запропонованою посадою, про що після ознайомлення на зворотній стороні попередження зробив відповідний запис.

Враховуючи зазначене, у зв`язку зі скороченням штату та посади позивача, на якій він перебував до звільнення, та його відмовою від запропонованої посади, наказом БЕБ від 03.03.2025 №43-к/ДСК-ДП позивача було звільнено з посади керівника відділу перевірок Департаменту детективів внутрішньої безпеки.

Суд першої інстанції слушно зауважив, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення роботи Бюро економічної безпеки України" від 20.06.2024 №3840-ІХ (далі - Закон №3840-ІХ) в межах здійснення реформування діяльності органу та його "перезавантаження" внесено зміни до Закону України "Про Бюро економічної безпеки України" від 28.01.2021 №1150-ІХ (далі - Закон №1150-ІХ) в частині вступу та проходження служби в БЕБ, зокрема, зазнала змін частина 3 статті 19 - прийняття на службу до Бюро економічної безпеки України (в тому числі переведення із категорії посад гласних і негласних штатних працівників, посад державної служби та посад осіб, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України, в іншу категорію) без проведення конкурсного відбору забороняється.

Як вже зазначалося вище, відповідно до підпункту 2 пункту 36 Положення №1333 призначення, переведення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, здійснюється на рівнозначні посади для більш ефективного виконання покладених завдань з урахуванням інтересів служби у межах підрозділів центрального апарату та територіальних управлінь БЕБ - у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів, скороченням штату або посад.

Проте, станом на дату ознайомлення позивача з попередженням (03.05.2024) були наявні некерівні посади скороченого відділу Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, одна з яких і була запропонована позивачеві, від якої він відмовився.

З набуттям чинності нових змін до Закону №1150-ІХ прийняття на службу відбувається виключно за конкурсним відбором. Позивач пройшов конкурс в Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, а отже і переміщення в рамках наданої пропозиції могло відбуватися виключно в межах вказаного підрозділу, рівнозначні посади такого підрозділу були відсутні.

Зважаючи, що від запропонованої вакантної посади в підрозділі, в якому працював позивач, останній відмовився, інші вакантні рівнозначні посади у структурному підрозділі позивача були відсутні, а після набрання чинності Законом №3840-ІХ прийняття на службу відбувається виключно за конкурсним відбором, вказане виключає можливість реалізації пропозицій інших категорій посад, інших підрозділів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що звільнення відбулося в межах і спосіб, передбачених Положенням №1333.

Колегія суддів вважає хибними доводи скаржника, що відповідач мав запропонувати ОСОБА_1 та перевести його, як особу що має спеціальне звання в БЕБ, на будь-яку рівнозначну посаду в центральному апараті БЕБ, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення роботи Бюро економічної безпеки України» від 20.06.2024 №3840-ІХ (далі - Закон №3840-ІХ) в межах здійснення реформування діяльності органу та його "перезавантаження" внесено зміни до Закону про БЕБ в частині вступу та проходження служби в БЕБ, зокрема, зазнала змін частина 3 статті 19 - прийняття на службу до Бюро економічної безпеки України (в тому числі переведення із категорії посад гласних і негласних штатних працівників, посад державної служби та посад осіб, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України, в іншу категорію) без проведення конкурсного відбору забороняється.

ОСОБА_1 проходив службу в БЕБ на посаді керівника відділу Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ як переможець конкурсного відбору. Отже, місцем несення служби в БЕБ ОСОБА_1 був саме Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, посада в якому підлягала скороченню у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 36 Положення № 1333, призначення, переведення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, здійснюється на рівнозначні посади для більш ефективного виконання покладених завдань з урахуванням інтересів служби у межах підрозділів центрального апарату та територіальних управлінь БЕБ - у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів, скороченням штату або посад.

Однак, станом на дату ознайомлення з попередженням (03.05.2024) були наявні «не керівні» посади скороченого відділу Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, одна з яких і була запропонована позивачеві, від якої він відмовився.

З набуттям чинності нових змін до Закону про БЕБ прийняття на службу відбувається виключно за конкурсним відбором, позивач пройшов конкурс в Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, а отже і переміщення в рамках наданої пропозиції могло відбуватися виключно в межах вказаного підрозділу, рівнозначні посади такого підрозділу були відсутні.

Таким чином, зважаючи, що від запропонованої вакантної посади в підрозділі, в якому працював позивач, останній відмовився, інші вакантні рівнозначні посади у структурному підрозділі позивача були відсутні, а після набрання чинності Законом № 3840 прийняття на службу відбувається виключно за конкурсним відбором, вказане виключає можливість реалізації пропозицій інших категорій посад, інших підрозділів, з огляду на що, звільнення відбулося в межах і спосіб, передбачених Положенням про проходження служби № 1333.

З урахуванням викладеного, помилковими є доводи скаржника про те, що він може проходити службу в БЕБ, на будь-якій рівнозначній посаді в центральному апараті БЕБ без проходження конкурсного відбору, після скорочення його посади в Департаменті детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що станом на 03.05.2024 діяла попередня редакція частини 3 статті 19 Закону про БЕБ та відповідач мав обов`язок пропонувати всі рівнозначні посади в межах центрального апарату, колегія суддів зазначає, що такі є безпідставними, оскільки позивач був своєчасно та належним чином попереджений про можливе звільнення відповідно до пункту 39 Положення №1333. В межах підрозділу, де він проходив службу, рівнозначні посади були відсутні, що підтверджується наказами про зміну штатної структури. Саме тому йому було запропоновано іншу посаду у цьому ж департаменті, від якої він відмовився.

Продовжуючи перегляд справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 39 Положення №1333 у разі організаційно-штатних змін, внаслідок яких скорочується посада особи, яка має спеціальне звання БЕБ, така особа персонально письмово попереджається про можливе наступне звільнення із служби за два місяці до такого звільнення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 72 Положення №1333 передбачено, що особа, яка має спеціальне звання БЕБ, звільняється із служби у зв`язку із скороченням штату - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням посад або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи, які мають спеціальні звання БЕБ, попереджаються за два місяці, та за умови неможливості або відсутності згоди особи на переведення на іншу посаду.

Так, позивачеві було запропоновано посаду старшого інспектора відділу безпеки та пропускного режиму з підстав відсутності рівнозначних посад Департаменту, де працював позивач (пропозиції ж інших вакантних рівнозначних посад інших структурних підрозділів не могли бути надані в силу прямої заборони закону), проте із запропонованою посадою позивач не погодився, про що після ознайомлення із попередженням від 03.05.2024 №146/11.4-11 ДСК на зворотній стороні зробив відповідний запис.

Скорочення посади підтверджується наказами про зміну штатної структури, що були наведені вище, попередження про можливе звільнення позивачу було вручено завчасно - 03.05.2024, а також було запропоновано альтернативну посаду в Департаменті, з якого його було звільнено, від якої ОСОБА_1 відмовився.

Отже, правомірним є висновок суду першої інстанції, що відповідачем у спірному випадку дотримано умови визначені підпунктом 2 пункту 72 Положення №1333, яким повністю врегульовано процедуру вивільнення працівника БЕБ зі спеціальним званням у випадку скорочення посади.

З урахуванням інтересів служби, що передбачено пунктом 36 Положення №1333 та проходження конкурсного відбору в Департамент детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників БЕБ, вивчення переважних прав позивача відбувалося зважаючи на відсутність рівнозначних посад в структурному підрозділі, з якого його звільнено, посади інших структурних підрозділів передбачають проходження конкурсного відбору, який в силу нових змін до Закону про БЕБ можливий тільки після призначення нового Директора БЕБ.

Колегія суддів звертає увагу, що Положення №1333 є спеціальним законодавством до працівників, які мають спеціальне звання БЕБ та повністю врегульовує процедуру вивільнення працівників під час штатно-організаційних змін, а тому посилання позивача на Кодекс законів про працю України є необґрунтованим, що повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.03.2024 у справі №600/5050/23-а, згідно з якими за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство належить застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Щодо посилання позивача на рішення суду та обставини справи № 440/8773/24, то суд першої інстанції правильно вказав про те, що вказана справа жодним чином не впливає на процедуру вивільнення позивача у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів, оскільки предмет оскарження у вказаній справі не був пов`язаний із скороченням штату в БЕБ. Оскаржуване ОСОБА_1 у справі №440/8773/24 рішення про його звільнення було вмотивоване реалізацією відносно останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення обігу документів ДСК та самовільного залишення місця несення служби, що виключає пов`язаність справи № 440/8773/24 з цією справою №440/4363/25.

Стосовно доводів позивача про те, що його звільнення відбулося у зв`язку з використанням відповідачем попередження, виданого 03.05.2024 до першого звільнення зі служби, то суд першої інстанції правомірно спростував такі, оскільки станом на дату звільнення ОСОБА_1 03.03.2025 попередження від 03.05.2024 №146/11.4-11ДСК-24 було діючим та не реалізованим після ознайомлення позивача з ним, будь-які процедурні питання організаційно-штатних змін БЕБ, які пов`язані із скороченням займаної ним посади, не ставились під сумнів.

Суд зауважує, що попередження про скорочення має силу правового акту і не втрачає чинності автоматично, тобто є окремим юридичним фактом, який підтверджує намір роботодавця скоротити посаду, запускає відлік строків повідомлення (не менше ніж за 2 місяці) та має юридичну силу незалежно від того, було реалізовано це рішення чи ні (якщо не скасовано іншим правовим актом).

Оскільки у спірному випадку не було видано жодного документа, який скасовував попередження або скасовував організаційно-штатні зміни, попередження від 03.05.2024 №146/11.4-11ДСК-24 зберігає свою юридичну силу, може бути реалізоване після поновлення позивача на службі, якщо така дія відбудеться, є індивідуальним актом адміністративного характеру, який підтверджує факт скорочення відповідної посади.

Таким чином, твердження позивача про втрату чинності попередженням від 03.05.2024 №146/11.4-11ДСК-24 після першого звільнення є безпідставними, оскільки ні трудове законодавство, ні спеціальне законодавство, в тому числі Закон №1150-ІХ, не містять положень, які б автоматично припиняли дію попередження про скорочення у зв`язку з попереднім звільненням працівника на іншій підставі.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання позивача на те, що після його першого звільнення всі юридичні факти втратили чинність не ґрунтується на законі, а є суб`єктивним припущенням, що не підтверджене жодною нормою права та не має під собою нормативного підґрунтя.

Суд першої інстанції правомірно відхилив як безпідставні посилання позивача на судову практику Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, а саме, на постанови від 20.02.2023 у справі №199/4766/21, від 18.10.2023 у справі №210/6543/21, від 06.05.2020 у справі №487/2191/17, від 10.11.2022 у справі №525/983/21, від 24.06.2020 у справі №742/1209/18, від 30.01.2020 у справі №466/7604/17, оскільки обставини та правовідносини у цих справах не є релевантними до спірних обставин та правовідносин. Ці постанови стосуються приватноправових відносин, а не службово-правових, і тому не можуть бути покладені в основу правової позиції у цій справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що розмежування трудових і службово-правових відносин не є лише «формальністю». Це різні правові інститути, що регулюються різними законами, мають відмінний предмет правового регулювання та правові наслідки. У трудових відносинах застосовується КЗпП України, який регулює діяльність працівників за трудовим договором. У службових правовідносинах осіб зі спеціальним званням застосовується Закон України «Про БЕБ» та Положення про проходження служби №1333, які передбачають спеціальний порядок прийняття, проходження та звільнення зі служби.

Тому автоматичне поширення висновків КЦС ВС, зроблених у приватноправових трудових спорах, на публічно-правові відносини зі службовцями правоохоронного органу, суперечить самій концепції розмежування юрисдикцій та дії спеціальних законів.

Відповідно до загальновизнаного принципу lex specialis derogat generali, у відносинах служби в БЕБ застосовується спеціальне службове законодавство, а норми КЗпП можуть використовуватись лише субсидіарно у частині, прямо не врегульованій спеціальними актами. Оскільки звільнення позивача здійснювалося виключно за нормами спеціального закону, висновки КЦС ВС, які сформульовані щодо застосування КЗпП у цивільних спорах, не є релевантними.

Таким чином, доводи апелянта щодо релевантності практики КЦС ВС є необґрунтованими і не підлягають врахуванню судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ Бюро економічної безпеки України "Про звільнення ОСОБА_2 " №43-к/ДСК-ДП від 03.03.2025 прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №1150-IX та Положенням №1333, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття. Підстави для визнання цього наказу протиправним та скасування відсутні.

Відтак, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі № 440/4363/25 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі № 440/4363/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц