Справа № 120/16333/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/16333/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 9 грудня 2024 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Національна академія Національної гвардії України (далі - Академія, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач, апелянт), в якому просило стягнути на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання за період з 12.08.2023 по 22.11.2024 в сумі 529576, 56 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив навчання у Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 22.11.2024.

3. 22.11. 2024 р. контракт достроково розірвано та ОСОБА_1 виключений із списків особового складу академії. Як вказує позивач, у разі дострокового розірвання контракту витрати пов`язані із утриманням в закладі підлягають відшкодуванню курсантом. Однак, такі не відшкодовано.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 10 квітня 2025 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

5. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО - НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 22.11.2024 у розмірі 529 576,56 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість грн. 56 коп.)

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6 . Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

7. Апелянт зазначив, що позов подано передчасно, адже право на подання такого може виникнути лише в разі відмови добровільного відшкодування. При цьому, він не був обізнаний про строки протягом яких має сплатити заборгованість, адже відповідна претензія йому не направлялась.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. 12.08.2023 р. між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України.

9. Пунктом 1 вказаного контракту передбачено, що курсант зобов`язаний відшкодовувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

10. 12.08.2023 р. згідно наказу Національної академії Національної гвардії України №236 с/ч зараховано ОСОБА_1 курсантом Національної академії Національної гвардії України.

11. 11.11.2024 р. ОСОБА_2 подано рапорт про відрахування з навчання через небажання продовжувати навчання.

12. У зв`язку із чим, 22.11.2024 р. наказом начальника Національної академії Національної гвардії України за № 363 с/ч від 22.11.2024 р. відповідача виключено із складу Академії через небажання продовжувати навчання.

13. Як видно із витягу цього наказу, а також загального розрахунку та розрахунків коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_1 , загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання складає 529 576, 56 грн., які і просив стягнути позивач на свою користь.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач вказав, що ОСОБА_1 проходив навчання у Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 22.11.2024. 22.11. 2024 р. контракт достроково розірвано та ОСОБА_1 виключений із списків особового складу академії. Як вказує позивач, у разі дострокового розірвання контракту витрати пов`язані із утриманням в закладі підлягають відшкодуванню курсантом. Однак, такі не відшкодовано.

15. Апелянт зазначив, що позов подано передчасно, адже право на подання такого може виникнути лише в разі відмови добровільного відшкодування. При цьому, він не був обізнаний про строки протягом яких має сплатити заборгованість, адже відповідна претензія йому не направлялась.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

17. Згідно пункту 3 частини 1 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

18. Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

19. Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

20. Відповідно до пункту 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються у повному розмірі:

- курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання;

- курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;

- особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (2232-12), - за весь період навчання.

21. Відповідно до п.2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

22. Згідно з п.2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

23. Відповідно до п.2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

24. Згідно з п.2.1.4. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

25. Відповідно до п.2.1.6. Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

26. За приписами п.7 Порядку №964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

27. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки (п.8 Порядку №964).

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

28. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

29. Колегія суддів встановила, що за апелянтом рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, на загальну суму 529 576,56 грн. , що підтверджується розрахунками відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі.

30. Верховний Суд у постанові від 13.01.2023 у справі № 440/2692/20 дійшов висновку, що грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації.

31. В той же час, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, апелянт станом на 09.12.2024р. зазначену вище суму коштів не відшкодував, що не заперечувалось в ході розгляду справи.

32. Доказів сплати апелянтом коштів у розмірі 529 576,56 грн. станом на час розгляду даної справи суду не надано також.

33. Надаючи оцінку доводам апелянта щодо того, що позов подано передчасно, адже право на подання такого може виникнути лише в разі відмови добровільного відшкодування та про необізнаність позивача про строки сплати заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

34. Як встановлено, 29.11.2024 р. апелянту направлено претензію, в якій вказано про необхідність добровільного відшкодування витрат на навчання протягом 10 днів.

35. Разом з тим, як вказує апелянт, дана претензія не ним отримана, хоча й направлена за адресою місця реєстрації .

36. Разом з цим, колегія суддів вказує на те, що апелянт ще 22.11.2024 р. підписав заяву зобов`язання, в якій вказав, що ознайомлений із розрахунками, згоден із ними і зобов`язався відшкодувати витрати.

37. З моменту підписання даного зобов`язання до моменту звернення позивача до суду минуло більш ніж 17 днів, що є достатнім часом для добровільного відшкодування витрат на навчання. Не зазначення ж навчальним закладом конкретного строку сплати відшкодування не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

38. Більш того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в ході розгляду справи апелянтом 15.03.25 р. до системи "Електронний суд" направлено заяву з низкою документів, серед яких, міститься й претензія № 84/1-946 від 27.11.2024р. Ці документи, відповідно, отримані й стороною відповідача, проте оплата не проведена.

39. За таких обставин , беручи до уваги , що апелянт з 22.11.2024 р. взяв зобов`язання добровільно відшкодувати витрати, а також зважаючи, що відповідна претензія із зазначенням строку відшкодування направлена відповідачу за місцем реєстрації , а з її копією апелянт мав можливість ознайомитись через систему "Електронний суд" та з огляду на те, що останнім не відшкодовано витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі витрати підлягають до стягнення в судовому порядку.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

40. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

41. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

42. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

43. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

44. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

45. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.