Справа № 160/9208/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2025 рокуСправа №160/9208/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ГИРО» про стягнення суми податкового боргу, -
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 989 455,60 грн., а саме: заборгованість з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) та з орендної плати, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно з поданими відповідачем податковими деклараціями. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг та задовольнити позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, зважаючи на те, що договір оренди земельної ділянки припинено 07.04.2022. Також зазначає, що податковий орган не є стороною договору оренди, за яким стягується заборгованість, між сторонами існують господарські відносини, то повноваженнями стягувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, укладеним між відповідачем та Павлоградською міською радою у даному спорі, наділена саме Павлоградська міська рада, як орендодавець та власник земельної ділянки, що є предметом договору оренди. Зазначає про невірний розрахунок з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість), зважаючи на часткову оплату.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є платником податків, зборів (обов`язкових платежів) і перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області. В інтегрованих картках платника податків ПП «ГИРО» обліковується незаявлений до суду податковий борг на загальну суму 1 040 310,08 грн, (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог - 989 455,60 грн.) а саме:
Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків v встановлений термін нарахованих сум грошових зобов?язань у розмірі 777 046,38 грн, згідно:
податкової декларації з плати за землю №10868262 від 14.02.2022 (та уточнюючої податкової декларації з плати за землю № 10868262 від 14.02.2022): по терміну сплати 02.03.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.03.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 03.05.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.05.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.06.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 01.08.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.08.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.09.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.10.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.11.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.12.2022 - 15 580,39 грн; по терміну сплати 30.01.2023 - 15 580,42 грн;
уточнюючої податкової декларації з плати за землю №20268512 від 06.07.2022: по терміну сплати 06.07.2022 - 6 858,25 грн; по терміну сплати 01.08.2022 - 1 371,65 грн; по терміну сплати 30.08.2022 - 1 371,65 грн; по терміну сплати 30.09.2022 - 1 371,65 грн; по терміну сплати 31.10.2022 - 1 371,65 грн; по терміну сплати 30.11.2022 - 1 371,65 грн; по терміну сплати 30.12.2022 - 1 371,65 грн; по терміну сплати 30.01.2023 - 1 371,63 грн;
податкової декларації з плати за землю № 5646492 від 18.02.2023: по терміну сплати 02.03.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.03.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 01.05.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.05.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.06.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 31.07.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.08.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 02.10.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.10.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.11.2023 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 02.01.2024 - 17 722,55 грн; по терміну сплати 30.01.2024 - 17 722,59 грн;
податкової декларації з плати за землю № 6795112 від 04.03.2023: по терміну сплати 06.03.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.03.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 01.05.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.05.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.06.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 31.07.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.08.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 02.10.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.10.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.11.2023 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 02.01.2024 - 1 772,16 грн; по терміну сплати 30.01.2024 - 1 772,18 грн;
А також на підставі ст. 129 ПК України нараховано пеню на суму 2 859,59 гривень.
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений юридичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків v встановлений термін нарахованих сум грошових зобов?язань у розмірі 263 263,70 грн, згідно:
податкової декларації №9193440 від 08.02.2022: по терміну сплати 29.04.2022 - 17 701,13 грн; по терміну сплати 29.07.2022 - 17 701,13 грн; по терміну сплати 31.10.2022 - 17 701,13 грн; по терміну сплати 30.01.2023 - 17 701,11 грн;
податкової декларації №5385792 від 15.02.2023: по терміну сплати 01.05.2023 - 18 245,78 грн; по терміну сплати 31.07.2023 - 18 245,78 грн; по терміну сплати 30.10.2023 - 18 245,78 грн; по терміну сплати 29.01.2024 - 18 245,76 грн;
А також на підставі ст. 129 ПК України нараховано пеню на суму 233,32 гривень.
Інформація щодо оскарження інших податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу відсутня.
Станом на 12.05.2025 в інтегрованих картках платника податків ПП «ГИРО» обліковується податковий борг у сумі 989 455,60 грн., а саме:
Орендна плата з юридичних осіб - 748 977,90 грн (основний платіж 735 215,11 грн; штрафні санкції 10 468,01 грн; пеня - 3 249,78 грн);
Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості - 240 477,70 (основний платіж - 240062,42 грн; штрафні санкції - 181,96 грн; пеня - 233,32 грн).
З урахуванням вимог ст. 56, 57 ПК України, у зв`язку з несплатою у встановлені строки самостійно визначених грошових зобов`язань, останні набули статусу податкового боргу.
Доказів сплати вказаного податкову боргу відповідачем суду не надано.
У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
У зв`язку з несплатою податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.
Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).
Відповідно до пп. 14.1.136. п. 14.1. ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147. п. 14.1 ПК України).
Платниками плати за землю є платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди (п.269.1. ст. 269 ПК України).
Згідно з п. 286.2. ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до п.288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
При цьому, відповідачем самостійно визначено грошові зобов`язання з орендної плати в поданих податкових деклараціях.
Доказів звернення відповідача до податкового органу з приводу наявності підстав для ненарахування податку з орендної плати матеріали справи не містять.
Суд зазначає, що відносини, що виникли між Павлоградською міською радою, як орендодавцем земельної ділянки, та позивачем, як орендарем, є господарськими зобов`язаннями.
Натомість, предметом розгляду у цій справі є податкові зобов`язання.
Суд звертає увагу, що податковим органом стягуються самостійно визначені відповідачем грошові зобов`язання за поданими ПП «ГИРО» податковими деклараціями, а не орендна плата за Договорами.
Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).
Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.58.3 ст.58 ПК України).
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Вказана податкова податкова вимога не була оскаржена відповідачем в адміністративному та судовому порядку. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Приймаючи рішення у справі суд враховує положення пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, відповідно до яких, платник податкiв самостiйно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пенi, яку зазначає у податковiй (митнiй) декларацiї або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановленi цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пенi вважається узгодженою.
Оскільки узгоджені грошові зобов`язання не сплачені ПП «ГИРО» у встановлений ПК України строк, вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.
Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).
Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість по сплаті податків є узгодженою та підлягає стягненню у встановленому законом порядку.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За таких обставин, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.
В контексті розгляду цієї справи суд наголошує на тому, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд не здійснює правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням рішенням. В спірних правовідносинах грошові зобов`язання самостійно визначалися відповідачем. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені та грошового зобов`язання, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач не подавав до суду жодних заперечень з приводу самостійно визначених зобов`язань з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) та орендної плати, не ставив під сумнів правомірність нарахування йому пені, її розміру, що заявлена контролюючим органом до стягнення. Відсутні в матеріалах і докази оскарження Товариством правомірності нарахування пені і в окремому судовому процесі, чи пред`явлення зустрічного позову в межах цієї справи.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ГИРО» про стягнення суми податкового боргу - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська