Справа № 420/11065/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/11065/25

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П. Дата і місце ухвалення: 30.06.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, з 01.02.2023р. сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 30180,78 грн., з 01.03.2024р. сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 31680,78 грн., з 01.11.2024р. сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 31680,78 грн. та після її індексації з 01.03.2025р. сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 33180,78 грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. та після її індексації з 01.03.2025р. без обмеження її максимального розміру.;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились в зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% на 70% грошового забезпечення, при її перерахунку з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, та при її індексації з 01.03.2025р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023р., з 01.03.2024р. та з 01.11.2024р., на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, та її індексацію з 01.03.2025р., виходячи з основного розміру пенсії 86% грошового забезпечення, та здійснити виплату донарахованих сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання судового рішення по справі №420/22422/24 Головне управління провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Під час проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. та після її індексації з 01.03.2025р. відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача максимальним розміром та зменшив основний розмір пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення. Позивач зазначав, що після набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсій для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося. Стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Також, позивач стверджував, що при проведенні перерахунку його пенсії органом ПФУ мала бути застосована норма, що визначає максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії у відсотках, яка раніше була застосована для розрахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії. Внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, з 01.02.2023р. сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 30180,78 грн., з 01.03.2024р. сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 31680,78 грн., з 01.11.2024р. сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 31680,78 грн. та після її індексації з 01.03.2025р. сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 33180,78 грн.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. та після її індексації з 01.03.2025р. без обмеження її максимального розміру.;

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились в зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% на 70% грошового забезпечення при її перерахунку з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, та при її індексації з 01.03.2025р.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023р., з 01.03.2024р. та з 01.11.2024р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24, та її індексацію з 01.03.2025р. виходячи з основного розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 30.06.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що виплата пенсії з 01.03.2025р. здійснюється ОСОБА_1 органом ПФУ із застосуванням понижуючих коефіцієнтів, що передбачено постановою КМУ від 03.01.2025р. № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», до сум перевищення пенсії, розмір яких є більшим 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Стаття 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанова КМУ від 03.01.2025р. №1 наразі є чинними, а тому є обов`язковими для застосування ГУ ПФУ в Одеській області.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 86% грошового забезпечення

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. по справі №420/22422/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 01.02.2023р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області від 24.04.2024р. №1247, виданої станом на 01.01.2023р., з урахуванням раніше проведених виплат та здійснити виплату донарахованих сум.

На виконання рішення суду у справі №420/22422/24 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки з 01.02.2023р.

Однак, під час здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки відповідачем обмежено розмір пенсії позивача максимальним розміром з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. та зменшено основний розмір грошового забезпечення позивача з 86% до 70%

Відповідно до вимог пункту 2 Постанови КМУ від 25 лютого 2025р. №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», з 1 березня 2025 року ОСОБА_1 нарахована індексація пенсії в сумі 1500 грн. Під час здійснення перерахунку пенсії розмір пенсії позивача також обмежено максимальним розміром.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового показника пенсії з 86% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, а також щодо обмеження пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.02.2023р., з 01.03.2024р., з 01.11.2024р. та з 01.03.2025р. максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність) ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, визнав обґрунтованими твердження позивача про протиправність дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром. Суд зазначив, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016 стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. За висновками суду, відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Щодо позовних вимог в частині проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії виходячи з 86% грошового забезпечення, то суд першої інстанції при їх задоволенні виходив з того, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, за якою позивачу обчислювалась пенсія в розмірі 86% грошового утримання, оскільки при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Норми частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ поширюються на відносини, які виникли після набуття чинності, а тому у ГУ ПФУ в Одеській області були відсутні підстави визначення позивачу пенсії в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Предметом спору у цій справі, серед іншого, є правомірність дій відповідача щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), максимальним.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р., який набрав чинності 01.10.2011р. (далі - Закон №3668-VI).

Так, відповідно до положень статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно, зокрема, до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, Законом №3668-VI також у статті 43 Закону №2262-XII, зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016р.) у Законі №2262-XII частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону №2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

У рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року №1080-VIII статтю 43 Закону №2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).

Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі №2262-ХІІ.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII внесені зміни до Закону №2262-ХІІ та у ч.7 ст.43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Проте, на момент набрання чинності Закону №1774-VIII, а саме станом на 01.01.2017р., ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016р. Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.

Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом №1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

Отже, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ є такими, що втратили чинність.

Це означає, що стаття 43 Закону не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

В свою чергу, будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо обмеження виплати пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Закон, законодавцем внесено не було.

Колегія суддів наголошує, що питання щодо застосування Закону №3668-VI в частині обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної згідно Закону №2262-ХІІ, було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом (зокрема, постанови від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі №815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі №620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19, від 21 грудня 2021 року у справі №120/3552/21-а, від 18 травня 2022 року у справі №380/12337/20, від 12 грудня 2022 року у справі №620/5701/20, від 04 липня 2023 року у справі №420/10528/21).

Верховний Суд виходив з того, що норма ст.2 Закону №3668-VI в частині обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, є абсолютно тотожною нормі ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка вже визнана такою, що суперечить Конституції України (рішення КСУ від 20.12.2016р. №7-рп/2016) та, відповідно, не підлягає застосуванню.

Верховний Суд неодноразово висловив позицію, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а саме з 20.12.2016р. по теперішній час, в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цього закону, щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.

Верховний Суд також неодноразово наголошував, що пенсійний орган свідомо ігнорує рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, яким безпосередньо надається оцінка неконституційності правових норм, якими обмежуються права осіб, звільнених з військової служби, щодо їх пенсійного забезпечення, зокрема визнається неконституційним обмеження розміру пенсій таких осіб.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги у відповідній частині та погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром згідно ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» є протиправними.

Надаючи правову оцінку діям ГУ ПФУ в Одеській області в частині зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, колегія суддів виходить з наступного.

Редакція ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово.

Так, у період з 1996 по 2002 роки максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», становив 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, у період з 2002 по 2011 роки - 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

08.07.2011р. прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011р., пп. 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у ч.2 ст.13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27.03.2014р. прийнято Закон №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014р., крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у ч.2 ст.13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014р.

Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а ст.63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до ст.63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019р. у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (240/5401/18).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18 (провадження № 11-198заі19) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019р. залишене без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку.

Варто зазначити, що в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області не наводить обґрунтування щодо помилковості відповідних висновків суду першої інстанції та не зазначає про неправильне застосування судом норма матеріального права при їх здійсненні.

Апелянт обґрунтовує правомірність своїх дій щодо застосування з 2025р. ГУ ПФУ в Одеській області до пенсії ОСОБА_1 коефіцієнтів пониження, передбачених постановою КМУ від 03.01.2025р. №1.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки правомірність дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування з 01.03.2025р. до пенсії ОСОБА_1 коефіцієнтів пониження, передбачених постановою КМУ від 03.01.2025р. №1, не було предметом даного спору та суд першої інстанції не надавав їм правової оцінки.

Підсумовуючи викладене у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 30.06.2025р. колегія суддів не вбачає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук