Справа № 340/4109/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

16 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4109/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: Головне управління ДПС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, код ЄДРПОУ ВП 44070171)

відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позов мотивовано тим, відповідач має податковий борг з земельного податку в сумі 4324,32 грн. Оскільки цей податковий борг відповідач добровільно не погасив, позивач просить суд стягнути його з відповідача.

Ухвалою судді від 24.06.2025 року у справі за цим позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала направлена на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві та значиться в Єдиному державному демографічному реєстрі як його місце проживання, але повернута поштою через відсутність адресата.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ГУ ДПС у Хмельницькій області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-2225 від 07.09.2022 року, у якому нарахувало ОСОБА_1 земельний податок в сумі 4324,32 грн. за 2022 рік.

Це податкове повідомлення-рішення направлене на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом, який не був вручений поштою та 30.01.2023 року повернутий до ГУ ДПС у Хмельницькій області за закінченням терміну зберігання.

У 2023 році ГУ ДПС у Хмельницькій області надіслало ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №0-2201 від 15.05.2023 року про його обов`язок погасити податковий борг з земельного податку. Ця податкова вимога відповідачу також не була вручена та повернута до ГУ ДПС у Хмельницькій області за закінченням терміну зберігання.

Сума грошового зобов`язання, нарахованого позивачем у вказаному податковому повідомленні-рішенні, заявлена до стягнення у цій справі як податковий борг.

При вирішенні спору суд виходить з того, що порядок визначення суми податкових зобов`язань та погашення податкового боргу платників податків регулюється Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

За визначеннями, наведеними у статті 14 ПК України:

- земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 261 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.

Відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування.

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї).

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами виключно у разі надання зазначених даних такими фізичними особами.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 287.5 статті 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 57.2 статті 57 ПК України передбачено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за № 124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі Порядок №1204).

Згідно з пунктами 1, 2, 3 розділу ІІ Порядку №1204 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: 3) згідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: "Ф" - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

При складанні податкових повідомлень-рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені.

Форма "Ф" податкового повідомлення-рішення, наведена у додатку 1 до Порядку №1204, передбачає наявність детального розрахунку суми/сум плати за землю з такими елементами: (1) Адреса об`єкта; (2) Вид цільового призначення об`єкта; (3) Кадастровий номер об`єкта; (4) Площа об`єкта, га; (5) Нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку, грн./га; (6) Нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по орендній платі за земельну ділянку або сума відповідно до договору оренди, грн.; (7) Кількість місяців оподаткування; (8) Розмір ставки земельного податку або орендної плати за землю, %; (9) Назва пільги, по земельному податку відповідно до статті 281 Податкового кодексу України; (10) Розмір пільги зі сплати земельного податку відповідно до статті 281 Податкового кодексу України, га; (11) Сума податкового зобов`язання із земельного податку та з орендної плати за земельну ділянку, грн.

Згідно з главами 11, 12 розділу IV Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 року за №321/35943, у разі коли згідно з Кодексом визначення податкового зобов`язання платника здійснюється територіальним органами ДПС, суми податкових зобов`язань розраховуються на підставі інформації про суб`єкти та об`єкти оподаткування.

Для визначення сум податкових зобов`язань платників здійснюється:

- формування переліків суб`єктів та об`єктів оподаткування;

- формування податкового повідомлення-рішення про сплату податків;

- відображення в ІКП нарахованих сум податків за податковими повідомленнями-рішеннями з використанням облікових показників (операцій) щодо нарахування зобов`язань.

Первинними показниками для розрахунку сум плати за землю є дані державного земельного кадастру, які податковий орган на підставі пункту 286.1 статті 286 розділу ХII Кодексу отримує від органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин.

Структурні підрозділи територіальних органів ДПС за місцезнаходженням земельної ділянки, які за своїми функціональними обов`язками забезпечують адміністрування плати за землю, вносять до інформаційної системи дані про земельні ділянки та їх власників на підставі документів про право власності та право користування земельними ділянками, отриманих від платників, про ставки земельного податку та грошову оцінку земельних ділянок, отриманих від територіальних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, рішень органів місцевого самоврядування.

Внесення зазначених даних здійснюється протягом десяти робочих днів з дати отримання відповідної інформації.

Суми податкових зобов`язань плати за землю попередньо розраховуються інформаційною системою, ґрунтуючись на відповідних первинних показниках, наявних в інформаційній системі станом на дату розрахунку.

Структурні підрозділи територіальних органів ДПС за місцезнаходженням земельної ділянки, які за своїми функціональними обов`язками забезпечують адміністрування плати за землю, здійснюють формування податкового повідомлення-рішення про сплату фізичними особами плати за землю за поточний рік у термін до 01 травня поточного року.

Структурні підрозділи територіальних органів ДПС, які за своїми функціональними обов`язками визначають суми податкових та грошових зобов`язань за результатами контрольно-перевірочної роботи, формують засобами інформаційної системи податкові повідомлення-рішення, друкують, реєструють та надсилають платникам з повідомленням про вручення.

Предметом спору в даній справі є стягнення з відповідача податкового боргу з земельного податку, що виник у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання, нарахованого йому контролюючим органом за 2022 рік.

Суд зазначає, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених Податковим кодексом України.

У спірних правовідносинах контролюючий орган самостійно визначив відповідачу податкові зобов`язання з податку на майно з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства. Тож відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України позивач несе відповідальність за своєчасність, достовірність і повноту нарахування суми грошового зобов`язання, а відповідач несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого йому узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в установленому порядку.

У цій справі позивач на підтвердження своїх вимог не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували розмір грошового зобов`язання відповідача з земельного податку.

Такими доказами є насамперед податкове повідомлення-рішення форми "Ф", складене за формою додатку 1 до Порядку №1204, яке повинне містити детальний розрахунок податкового зобов`язання з усіма необхідними елементами (зокрема кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку). Первинними показниками для розрахунку сум плати за землю є дані державного земельного кадастру.

Позивач на підтвердження розміру грошового зобов`язання відповідача надав до позовної заяви лише корінець податкового повідомленнярішення форми "Ф" №-2225 від 07.09.2022 року (який не містить детального розрахунку сум податку, кадастрового номеру земельної ділянки), а також інтегровану картку платника ОСОБА_1 з земельного податку за 2022 рік.

Позивач у позові не вказав, за який саме об`єкт оподаткування та на підставі яких даних, передбачених пунктом 286.1 статті 286 ПК України, відповідачу нарахований цей податок. Також позивач не надав відомості Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки або щодо ОСОБА_1 як її власника.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності (право постійного користування) ОСОБА_1 на земельні ділянки на території Хмельницької області.

Суд на підставі статей 79, 80 КАС України ухвалою від 05.09.2025 року витребував від позивача докази, необхідні для вирішення справи, а саме:

- докази наявності у власності та/або постійному користуванні ОСОБА_1 земельної ділянки, за яку йому нараховано земельний податок за 2022 рік, заявлений до стягнення;

- примірник податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №-2225 від 07.09.2022 року з детальним розрахунком.

Позивач вимоги ухвали суду не виконав та не подав до суду витребувані докази. Позивач не довів належність ОСОБА_1 до кола платників земельного податку та наявність у нього обов`язку зі сплати земельного податку.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-2225 від 07.09.2022 року, яке було надіслане ОСОБА_1 , не було йому вручене поштою і повернуте до ГУ ДПС у Хмельницькій області, тож наразі перебуває у володінні позивача.

Відповідач, який не отримав податкове повідомлення-рішення та податкову вимогу, не обізнаний про нарахування йому позивачем земельного податку. Тож він не мав можливості оскаржити це податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку, а також скористатися процедурою звірки з контролюючим органом, передбаченою пунктом 286.5 статті 286 ПК України.

За таких обставин, ненадання позивачем витребуваних доказів не дозволяє суду встановити дійсний податковий обов`язок відповідача зі сплати земельного податку за 2022 рік, перевірити детальний розрахунок нарахованої йому суми земельного податку, чи узгоджується виконаний позивачем розрахунок з нормами податкового законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1, 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частинами 1, 2, 4 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 9 статті 80 КАС України передбачено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Через неподання позивачем належних та достатніх доказів для підтвердження своїх позовних вимог суд позбавлений можливості встановити наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, що робить об`єктивно неможливим вирішення справи по суті позовних вимог.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З огляду на те, що позивач - суб`єкт владних повноважень - у встановлений судом строк не подав до суду витребувані докази, суд дійшов до висновку про залишення його позовної заяви без розгляду.

Частиною 4 статті 240 КАС України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 44, 80, 240, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ