Справа № 488/1433/25
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/1433/25
Провадження № 2-а/488/47/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві ПМУЮ (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Валешинського Максима Ігоровича, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 1696 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 та якою накладено штраф в розмірі 17000,00 грн., який стягується у подвійному розмірі 34000,00 грн; визнати поважними причини пропуску та поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування позову, представник зазначив, що 06.03.2025 року, через підсистему «Електронний суд» звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови № 1696 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2024 року.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва у справі № 488/897/25 від 12.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк наусунення недоліків.

28.03.2025 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, однак ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва у справі № 488/897/25 від 31.03.2025 року позовну заяву повернуто позивачу.

У зв`язку з викладеним, позивач повторно звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про оскарження постанови № 1696 від 19.09.2024, усунувши недоліки, вказані судом у попередній ухвалі.

Представник позивача, зазначив, що 26.02.2025 року ОСОБА_1 виявив, що його банківські картки заблоковано та 27.02.2025 року та звернувся до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про надання копій матеріалів виконавчого провадження № 77269602, заяву зареєстрували 28.02.2025 року.

Повідомив, що 03.03.2025 року Корабельним ВДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) заявнику супровідним листом № 19229 надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 77269602 від 21.02.2025 року з ідентифікатором для доступу сторін до АСВП для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та копію постанови № 1696 від 19.02.2024 року, що видав ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 77269602, позивачу стало відомо про існування постанови № 1696 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.09.2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою накладено штраф на ОСОБА_1 в розмірі 17 000,00 грн, який стягується у подвійному розмірі 34 000,00 грн.

Зазначив, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 був винесений протокол №37 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 19 липня о 11 год. 30 хв. в умовах особливого періоду на виконання вимог п.10 ст. 1 та п.8 ст.2 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» ч.1 п.2, п.3 додатку N2 постанови КМУ від 30.12.2022 року N 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», ОСОБА_1 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив правила військового обліку.

Водночас, представник позивача, наголосив, що позивач не отримував жодної повістки, на підставі якої його було притягнуто до відповідальності, а також не отримував жодного повідомлення про розгляд адміністративної справи. Про наявність постанови позивачу стало відомо лише 03.03.2025 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, у самій постанові відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання її копії, а також відсутні будь-які докази направлення цієї постанови позивачу.

Звертаючи увагу суду, представник зазначив, що не повідомивши позивача про розгляд адміністративної справи, відповідач порушив його основоположні права, передбачені ст. 268 КУпАП. У результаті цього, ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, надати пояснення, ознайомитися з матеріалами справи та реалізувати своє право на захист. Це в свою чергу призвело до негативних фінансових наслідків: штраф було стягнуто в подвійному розмірі - 34 000 грн., додатково стягнуто виконавчий збір у сумі 3 400 грн., витрати виконавчого провадження у розмірі 300 грн. та накладено арешт на кошти, які знаходились на банківських рахунках.

Також, представник позивача звертає увагу на сумнівну достовірність дати звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 до виконавчої служби. Так, відповідна заява датована 25.10.2024 року, однак зареєстрована лише 20.02.2025 року, що може свідчити про можливе порушення процедури.

Посилаючись на викладене, представник позивача вважає постанову №1696 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, просив суд визнати причини пропущеного строку поважними та поновити пропущений процесуальний строк на оскарження.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15.04.2025 року позовну заяву залишено без руху.

23.04.2025 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.04.2025 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Одночасно встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача з клопотаннями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не звертався.

Проте скористувався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, а викладені у ній вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним позов задовольнити з огляду на таке.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи ухвалені (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 19 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , винесено постанову № 1696 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 19 липня 2024 року об 11 год. 30 хв. в умовах особливого періоду на виконання вимог п.10 ст. 1 та п.8 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» ч.1 п.2, п.3 додатку N2 постанови КМУ від 30.12.2022 року N 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив правила військового обліку.

У постанові зазначено, що відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період, що настає моменту рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплю час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-1Х в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який діє до теперішнього часу.

За такого, громадянин ОСОБА_1 , діючи в супереч наведеним вище нормативно-правовим актам, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП під час дії особливого періоду.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Частиною 3 статті 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивач порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зокрема, у частині 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6)реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було надіслано 21.08.2024, зазначено, що ОСОБА_1 отримав повістку 30.08.2024.

Однак, відповідно до пункту 30-3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 08.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560), при надсиланні повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні обов`язково мають бути зазначені: штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка; в описі вкладення: найменування поштового відправлення, ПІБ та адреса одержувача, найменування вкладення із зазначенням кількості аркушів, ПІБ керівника ТЦК та СП або уповноваженої особи, а також дата накладення кваліфікованого електронного підпису.

У даному випадку у матеріалах справи відсутній будь-який опис вкладення, що є істотним порушенням зазначеного Порядку № 560. Без опису вкладення неможливо достеменно встановити, який саме документ (у тому числі, чи дійсно це була повістка, а не інший лист) був вкладений у конверт, що виключає правову визначеність вручення саме повістки.

Крім того, відсутні належні докази того, що повістка була сформована через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що також прямо передбачено пунктом 30-3 Порядку № 560. Зі змісту наданих доказів не вбачається наявності технічного або реєстраційного підтвердження, що дані ОСОБА_1 були отримані або опрацьовані через Реєстр, як це передбачено чинним законодавством.

Окрім того, до матеріалів справи долучено документ «Резерв+» Військово-обліковий документ, який містить дані про облік ОСОБА_1 як військовозобов`язаного та резервіста.

Відповідно до положень Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Закон), Єдиний державний реєстр є єдиним офіційним джерелом інформації про військовозобов`язаних, призовників і резервістів, які перебувають на обліку в органах військового управління.

Згідно зі статтею 10 цього Закону, органи військового управління зобов`язані вести постійне оновлення і підтримку актуальності інформації, що міститься в Реєстрі, з метою забезпечення своєчасного і належного виконання заходів щодо військового обліку, у тому числі оповіщення військовозобов`язаних про призов або інші виклики.

Долучений документ «Резерв+» підтверджує, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку та інформація про нього внесена до Єдиного державного реєстру у відповідності з чинним законодавством. Враховуючи це, немає підстав вважати, що дані про нього потребували додаткового оновлення або коригування на момент надсилання повістки.

Відсутність необхідності оновлення бази даних підтверджує, що на момент формування повістки була наявна вся необхідна інформація для її правильного оформлення та направлення. Це виключає можливість стверджувати про будь-які зловживання чи помилки, пов`язані з наданням інформації з боку військового обліку.

Разом із тим, не надано належних доказів, які б підтверджували, що повістка була сформована на підставі актуальної інформації з Єдиного державного реєстру, а також не надані технічні або реєстраційні підтвердження цього факту. Таким чином, процедура оповіщення порушує вимоги Закону, що ставить під сумнів правомірність винесеної постанови.

Отже, наявність у матеріалах справи достовірних даних із «Резерв+» засвідчує, що ОСОБА_1 перебував на обліку, а допущені порушення в процедурі надсилання повістки та недостатність підтверджень про актуалізацію інформації є підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи принципи справедливості та рівності сторін у судовому процесі, суд дійшов висновку, що відновлення пропущеного строку є необхідним для забезпечення права заявника на захист своїх прав. Посилання відповідача на процесуальні строки не може служити підставою для обмеження права на судовий захист у разі наявності поважних причин.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви.

Ураховуючи результати розгляду справи якими позов задоволено повністю, а також керуючись положеннями ст. 139 КАС України, суд вважає за належне стягнути з відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача, ОСОБА_1 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до частини 5, 6 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, ст. ст. 22, 34, 245, 247, 251, 280, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Корабельний відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві ПМУЮ (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративного правопорушення - задовольнити.

Постанову №1696 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 та якою накладено штраф в розмірі 34 000,00 грн. - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Третя особа Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві ПМУЮ (м. Одеса), , адреса: 54052, м. Миколаїв, вул. Океанівська, 1А

Суддя Я.А. Чернявська