Справа № 600/2514/23-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2514/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2400-1706-8/1739 від 14.01.2022 та №1222-1188/С-26/8-2400/23 від 07.03.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати з 01.11.2022 до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Республіці Португалія з 2001 по 2021 роки та призначити i виплачувати з 01.11.2022 ОСОБА_2 пенсію за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 01.11.2021 йому виповнилося 60 років, у зв`язку з чим, 04.01.2022 він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком. Однак, отримав відмову в призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.01.2022 № 40 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2022 про призначення йому пенсії за віком, зарахувавши до загального страхового стажу періоду роботи в Португальській Республіці з 2001 по 2021 роки, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь позивача сплачений судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи подану скаргу апелянт зазначає, що при опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, відповідачем розраховано стаж позивача, який склав 15 рік 3 місяці, хоча за нормами ст. 26 Закону 1058- ІV починаючи з 01.01.2021 по 31.12.2021 право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 28 років. Також зазначено, що здійснено заходи щодо витребування інформації про стан розгляду заяви про підтвердження стажу, набутого в Португалії, для подальшої переадресації до відповідних органів португальської сторони.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже 01.11.2021 виповнилося 60 років (а.с.8).

04.01.2022, позивач, після досягнення 60-річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 55), однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.01.2022 № 40 було відмовлено у призначені пенсії за віком, оскільки згідно з поданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу, її страховий стаж обчислений за даними персоніфікованого обліку та становить 15 років 3 місяці 00 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (а.с. 59).

Листом від 14.01.2022 №2400-1706-8/1739 відповідач повідомив позивача про відмову призначення пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. (а.с. 15).

19.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом №2400-1808-8/2486 направило формуляри UA/PT-8, UA/PT-10 та документи на ОСОБА_1 до Департаменту пенсійного забезпечення пенсійного фонду України, з урахуванням положень ст. 15 Угоди між Україною та Португальською Республікою про соціальне забезпечення громадян (а.с. 19).

27.01.2022 Пенсійний фонд України листом №2800-030103-10/5219 надіслав до Національного центру пенсій Португалії формуляри UA/PT-8, UA/PT-10 та документи для розгляду питання про підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 , набутого на території Португалії.

14.12.2022 на адресу відповідача надійшов формуляр UA/PT-8 з інформацією про підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 , набутого на території Португалії, про що позивача повідомлено листом від 26.12.2022 №2400-2607-8/44392.

Відповідно до формуляра РТ/UA-8 страховий стаж позивача, набутий на території Португалії складає 22 років за період з 01.02.2001 по 29.08.2022. (а.с. 66).

Не погоджуючись з прийнятою рішенням про відмову в призначення пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону України №1058-IV).

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Згідно з частиною 4 ст. 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії .

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637, в редакції, чинні на час подання позивачем заяви про призначення пенсії).

Зокрема, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку№637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до п. 20 цього Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розмішуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 17 указаного Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Отже, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Слід також зазначити, що питання пенсійного забезпечення громадян України та Португалії врегульовано Угодою між Україною та Португальською Республікою про соціальне забезпечення, та Адміністративною домовленістю стосовно процедури застосування Угоди між Україною та Португальською Республікою про соціальне забезпечення.

Угода між Україною та Португальською Республікою про соціальне забезпечення підписана у м. Лісабон 07.07.2009, яка ратифікована Верховною радою України 21.12.2011 та набула чинності 01.03.2012 (далі - Угода).

Положення Угоди базуються на пропорційному принципі, за яким кожна Держава призначає і виплачує пенсію за страховий стаж, набутий на її території, та за своїм національним законодавством. У разі необхідності, коли не виконуються вимоги за власним законодавством, іншою Державою ураховується страховий стаж, набутий за законодавством кожної з Договірних Держав для набуття, збереження або відновлення права на пенсію, так, ніби цей стаж набуто за її законодавством за умови, що вони не перекривають один одного.

Відтак, частина пенсії за страховий стаж, набутий на території Португалії, призначається португальською стороною, а за страховий стаж набутий на території України - українською стороною. У випадку недостатньої тривалості страхового стажу, необхідного за законодавством кожної з Договірних Держав, пенсія призначається шляхом підсумовування португальського та українського страхового стажу лише для набуття права на пенсію.

Приписами пункту 3 статті 13 Адміністративної домовленості стосовно процедури застосування Угоди визначено, що після отримання від компетентних органів Португальської Республіки примірника формуляра зв`язку із підтвердженням стажу, за необхідності страховий стаж, набутий на території Португалії, враховується для визначення права на пенсію як це передбачено ст. 15 Угоди, та приймається рішення щодо пенсійного забезпечення особи.

Відповідно до статті 15 Угоди, якщо працівник безперервно чи з перервою підпадав під дію законодавства обох Договірних Держав, страховий стаж, набутий за законодавством кожної з Договірних Держав, ураховується, у разі необхідності, іншою Договірною Державою для набуття, збереження або відновлення права на пенсію, передбачену цією частиною, так, ніби цей стаж набуто за її законодавством за умови, що вони не перекривають один одного.

Відповідно до п.п. "q" п. 1 ст. 1 Угоди "Страховий стаж" означає періоди сплати внесків, роботи за наймом або самостійної трудової діяльності, визначені або визнані такими законодавством, згідно з яким їх завершено, а також усі періоди, що вважаються такими там, де вони розглядаються згаданим законодавством як такі, що прирівнюються до страхового стажу.

Як встановлено судом першої інстанції, що підставами для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком є відсутність у позивача необхідного страхового стажу 28 років. Зокрема, відповідачем не зараховано до його страхового стажу період роботи в Португальській Республіці за 2001-2022 роки.

27.01.2022 Пенсійний фонд України листом №2800-030103-10/5219 надіслав до Національного центру пенсій Португалії формуляри UA/PT-8, UA/PT-10 та документи для розгляду питання про підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 , набутого на території Португалії.

14.12.2022 на адресу відповідача надійшов формуляр UA/PT-8 з інформацією про підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 , набутого на території Португалії, про що позивача повідомлено листом від 26.12.2022 №2400-2607-8/44392.

Відповідно до формуляра РТ/UA-8 страховий стаж позивача, набутий на території Португалії складає 22 років за період з 01.02.2001 по 29.08.2022. (а.с. 66).

Отже, зазначеними вище матеріалами підтверджено набутий позивачем страховий стаж у Португальській Республіці та сплату відповідних внесків у період з 01.02.2001 по 29.08.2022, тому наявні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до його страхового стажу, тобто 22 роки.

Крім того, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.01.2022 № 40 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком встановлено, що страховий стаж позивача складає 15 років 3 місяці 00 днів (а.с. 59).

Враховуючи вказані обставини справи, дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу в Португальській Республіці для призначення і виплати пенсії за віком є протиправними.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.