Справа № 320/49149/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року справа №320/49149/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту також відповідач, МОУ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит №207-М від 03.10.2024;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на адвокатський запит №207-М від 03.10.2024 у строк, визначений судом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що звернувся як адвокат до МОУ із адвокатським запитом №207-М від 03.10.2024. Проте, станом на 15.10.2024 відповідачем не надано відповіді на означений запит, що є порушенням вимог чинного законодавства. Ненадання відповіді на адвокатський запит слугувало підставою для звернення позивача до суду з означеним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що 03.10.2024 на електронну адресу МОУ надійшов адвокатський запит від представника ОСОБА_2 адвоката Борзова Я.Е. За результатами моніторингу бази даних «Седо-М» адвокатський запит позивача було зареєстровано Департаментом інформаційно-організаційної роботи та контролю МОУ 03.10.2024 за вх. №17040/адв та шляхом накладення резолюції доведено (скеровано) до Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідач наголосив на тому, що адвокатський запит позивача направлено не за місцем проходження військової служби солдата ОСОБА_3 , військовослужбовця Збройних Сил України. Оскільки ОСОБА_3 не проходив військову службу в МОУ, відповідач зазначає, що він не є розпорядником запитуваної інформації, а тому скерувало адвокатський запит позивача за належністю до ЗСУ (Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України).

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Адвокатським запитом від 03.10.2024 №2074-М позивач звернувся до МОУ з проханням надання інформації щодо проходження військової служби та безпосереднього виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Синька Куп`янського району Харківської області. Також позивач просив надати копії документів, що підтверджують надсилання (передачу) особистих речей та документів загиблого солдата ОСОБА_3 його дружині чи іншим родичам.

Означений адвокатський запит надіслано на електронну адресу МОУ 03.10.2024.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит від 03.10.2024 позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Положеннями статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Конституційним принципом забезпечення незалежності правосуддя є гарантія незалежності адвокатури.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Радою адвокатів Черкаської області 15.01.2024 №673.

ОСОБА_1 представляє інтереси ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_3 , відповідно до ордеру про надання правничої допомоги від 03.10.2024.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі по тексту також - Закон № 5076-VI).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 24 Закону № 5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною третьою статті 24 Закону № 5076-VI визначено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про законодавчо закріплений обов`язок надання інформації та копій документів на адвокатські запити, зокрема органами державної влади, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Іншого положеннями Закону № 5076-VI не передбачено.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі по тексту також Закон № 2657-XII).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 54 Закону №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

За приписами статті 7 Закону №2657-ХІІ право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Надання доступу до інформації, усунення порушень права на інформацію та оскарження відмови або бездіяльності щодо надання інформації здійснюються відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Положеннями статті 20 Закону №2657-ХІІ визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі по тексту також Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

За приписами частин другої та третьої статті 10 Закону №2939-VI обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Положеннями статті 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, юридичних осіб публічного права з числа розпорядників інформації, визначених у пункті 5 частини першої цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Частиною третьою статті 22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем направлено адвокатський запит від 03.10.2024 №207-М на адресу МОУ, в якому ОСОБА_1 просив надати інформацію щодо проходження військової служби та безпосереднього виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Синька Куп`янського району Харківської області. Також позивач просив надати копії документів, що підтверджують надсилання (передачу) особистих речей та документів загиблого солдата ОСОБА_3 його дружині чи іншим родичам.

Відповідно до довідки від 18.09.2023 №1107, виданої військовою частиною НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 з 17.05.2023 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Никифорівка Бахмутського району Донецької області.

Листом Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контролю МОУ від 21.11.2024 №1/708 Головне управління військової юстиції було повідомлено про отримання листа від позивача 03.10.2024 о 17:06 год. на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 За результатами моніторингу інформаційно-довідкової бази даних СЕДО-М адвокатський запит від ОСОБА_1 вих. №207-М був зареєстрований Департаментом 03.10.2024 за вх. №17040/адв та шляхом накладення резолюції доведено до Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Листом Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України від 21.12.2024 №300/3/2376 Головне управління військової юстиції повідомлено, що означений адвокатський запит було отримано по системі СЕДО від Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контрою МОУ за вих. №17040/адв від 03.10.2024, зареєстровано за вх. №133606/С від 03.10.2024 та шляхом накладення резолюції доведено до подальшого опрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом від 02.01.2025 №220/74/10 Головне управління військової юстиції МОУ зверталося до військової частини НОМЕР_3 про надання копії відповіді на адвокатський запит позивача від 03.10.2024 вих. №207-М.

Листами Військової частини НОМЕР_3 від 04.01.2025 №502/2/9/2/25 та від 05.01.2025 №502/5021746 Головне управління військової юстиції МОУ повідомлено, що посадовими особами ВЧ НОМЕР_3 за вих. №502/2/9/1726 від07.10.2024 доручено опрацювання адвокатського запиту адвоката Борзова Я.Е. вих. №207-М від 03.10.2024 в інтересах ОСОБА_2 командиру військової частини НОМЕР_2 . Командиром ВЧ НОМЕР_2 адвокатський запит розглянуто та надано відповідь за №2064 від 07.10.2024 засобами поштового зв`язку.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копію відповіді ВЧ НОМЕР_4 від 07.10.2024 №2064 адвокату Борзову Я.Е. про надання інформації на звернення №502/2/9/1726 від 07.10.2024, в якій зазначено, що на день адвокатського запиту 03.10.2024 в населеному пункті с. Синька Куп`янського району Харківської області ВЧ НОМЕР_2 бойових дій не виконувала та не виконує у зв`язку з відсутністю на мапі України (Харківської області) такого населеного пункту. Додатками до означеної відповіді вказано копію опису особистих речей ОСОБА_3 1 арк., копія повідомлення з застосунку «Нова пошта», куди направлялись речі 2 арк., довідка 6 до Порядку на ОСОБА_3 . Відповідно до фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 09.09.2024 адвокату Борзову було направлено поштове відправлення №430.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що на виконання вимог статті 22 закону №2939-VI відповідачем, який не володів запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, було направлено адвокатський запит позивача належному розпоряднику. При цьому, матеріали справи містять докази опрацювання адвокатського запиту позивача та направлення засобами поштового зв`язку відповіді на цей запит належним розпорядником інформації ВЧ НОМЕР_4 .

Таким чином, виходячи з наявних у справі доказів, судом встановлено вчинення відповідачем законодавчо визначеного алгоритму дій щодо направлення адвокатський запит позивача належному розпоряднику та надання відповіді належним розпорядником на означений адвокатський запит, що свідчить про відсутність ознак протиправності в оскаржуваній бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит №207-М від 03.10.2024 та, відповідно, має наслідком відсутність підстав для задоволення позовних вимог як таких, що не підтверджені документально та нормативно.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.