Справа № 127/38013/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/38013/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3459147 від 11.11.2024 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до їх неповного з`ясування і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі, суд вирішив за можливе здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою серії ЕНА №3459147 від 11.11.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, 11.11.2024 о 22:20 год., рухаючись по бул. Лесі Українки у м. Києві, здійснював керування транспортним засобом BMW7501, д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідав вимогам п.п. 6.1.5 ДСТУ 3 6449:2010, так як на авто встановлені задні світлові покажчики поворотів червоного кольору, чим порушив п.31.4 ПДР - керування транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Так, на переконання суду, досліджені матеріали справи в їх сукупності свідчать про наявність беззаперечних доказів вчинення позивачем правопорушення, та, відповідно, доказів того, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята з урахуванням всіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, враховує наступне.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп. «а» п. 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно пп. «а» п. 9.1 ПДР попереджувальними сигналами, зокрема є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 630, закріплено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

У відповідності до п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: колір покажчику повороту передній, бічний, задній має бути - «Автожовтий».

У свою чергу, частиною першою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

Згідно частин першої та четвертої статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відтак, транспортні засоби повинні мати зовнішні світлові прилади, які повинні відповідати вимогам конструкції транспортного засобу, а у разі переобладання - вказані зміни повинні бути відображені у реєстраційних документах.

За правилами частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

При цьому, судова колегія звертає увагу на приписи ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якими відзначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено з наявних матеріалів справи, доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є диск, на якому міститься відео з портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції.

Так, оглянувши відеозапис подій, що мали місце 11.11.2024, судова колегія відзначає, що останнім зафіксований факт здійснення керування позивачем транспортним засобом марки BMW7501, д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний задніми світловими покажчиками поворотів червоного кольору. При цьому, у розмові з працівниками поліції вказана обставина позивачем не заперечувалась.

Разом з тим, на переконання позивача, він не допустив порушення п.31.4.3 ПДР, оскільки всі освітлювальні прилади знаходяться у стані, які передбачено стандартами та встановлені заводом - виробником, автомобіль перебуває у заводській комплектації, пройшов сертифікацію в Україні та державну експертизу в сервісному центрі МВС з подальшим проведенням відповідної державної реєстрації.

Ним також зазначено, що на підтвердження того, що покажчики поворотів є автожовтими ним надано відеозапис з фіксацією їх роботи, де видно автожовтий колір.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зауважує, що відповідальність за порушення вимог пункту 31.4 «а» ПДР настає за керування таким транспортним засобом з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а тому наявність сертифіката відповідності не спростовує факту вчиненого порушення щодо користування позивачем автомобілем із попереджувальними сигналами червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010.

Щодо посилань апелянта на наданий ним відеозапис щодо задніх світлових покажчиків повороту, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний відеозапис не може свідчити про те, якого кольору були світлові покажчики повороту автомобіля на момент його зупинки працівниками патрульної поліції.

Наказом Міністерства інфраструктури України №521, від 17.08.2012 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 р. за № 1586/21898 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» установлено, що :

На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України.

Тобто сертифікат відповідності є підтвердженням того, що колір покажчиків поворотів відповідає вимогам і автомобіль допускається до участі в дорожньому русі.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що за положеннями частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем до матеріалів справи надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03.03.2020, як доказ відповідності транспортного засобу на момент його реєстрації обов`язковим вимогам правил та нормативів.

Проте факт вчинення позивачем правопорушення було зафіксовано 11.11.2024, тобто значно пізніше ніж реєстрація транспортного засобу в Україні.

Водночас, із вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу неможливо встановити, що на момент проходження сертифікації світлові пристрої транспортного засобу марки BMW7501, д.н.з. НОМЕР_1 , в тому числі, покажчики поворотів, відповідали вимогам чинних нормативних документів, зокрема, п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби». Інших доказів позивачем не надано.

За таких обставин, наданим відповідачем відеозаписом підтверджено використання транспортного засобу марки BMW7501, д.н.з. НОМЕР_1 , із попереджувальними сигналами червоного кольору, що у свою чергу свідчить про можливе переобладнання світлових покажчиків транспортного засобу з моменту проходження ним сертифікації, а отже порушенням вимог відповідних стандартів.

Підсумовуючи вище викладене, враховуючи, що відповідно до ДСТУ 3649-2010 п. 6.1.5, які є діючими на території України, передні та задні покажчики поворотів повинні бути автожовтого кольору, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, колегія суддів приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Також, дослідивши наявний у справі доказ - відеозапис події від 11.11.2024 року, колегія суддів не вбачає підстав для прийняття до уваги доводів апелянта щодо не надання йому можливості реалізувати право на правову допомогу.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

Інші доводи на, які посилався заявник апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.