Справа № 335/7892/25
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7892/25 2-а/335/146/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,

розглянувши у відкритому судово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5388463 від 04.08.2025,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказує, що 04.08.2025 відносно нього, інспектором 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області Голіковим Д.О. була винесена постанова про накладенні адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5388463 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови, 04.08.2025 року об 00 годині 51 хвилину в .м Запоріжжі по вул. Рекордна водій керував тз без чинного полісу ОСЦВП чим порушив п. 2.1 г ПДР відсутність у водія полісу ОСЦВП, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права без повного та всебічного з`ясування обставин справи і така, яка на підставі п.3 ч.1, ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки у даному випадку відсутній суб`єкт адміністративного проступку.

Позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки автомобілем він не керував, він 04.08.2025 року дійсно знаходився біля свого транспортного засобу, але не у зв`язку з тим, що він керував ним, а у зв`язку з тим, що він перевіряв транспортний засіб на предмет пошкоджень з боку третіх осіб. В цей день він завітав до свого приятеля на декілька днів. Автомобіль використовує для виконання бойових задач, адже є військовослужбовцем. А тому приятель просив у нього припаркувати автомобіль подалі від його будинку де мешкає, щоб не виникав конфлікт з мешканцями із-за можливих загроз обстрілу території будинку, адже там стоїть військове авто.

04.08.2025 року після настання комендантської години спрацювала сигналізація, а тому він вийшов разом зі своїм товаришем аби перевірити автомобіль. Підійшовши до авто та перевіривши його цілісність, він направився до місця проживання пішки. Під час як він та його товариш рухались по дорозі до них під`їхав патруль та почали цікавитись документами на автомобіль та поліс ОСЦВП. На що позивач повідомив, що не керував транспортним засобом та не повинен пред`являти вказані документи. Вказана відповідь і стала підставою для винесення постанови. Тому, на його думку, відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення, а також суб`єкт правопорушення.

Враховуючи те, що позивач не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього, у зв`язку з чим, відповідачем було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та помилково накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., ОСОБА_1 просив скасувати постанову відповідача від 04.08.2025, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 12.08.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Приладишева Н.Г. подала до суду клопотання в якому вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Відповідачем подано відзив на позов та DVD-R диск з відео реєстратора з місця вчинення адміністративного правопорушення від 04.08.2025. В відзиві на позов відповідач вказує, що позивача правомірно, з дотриманням належної процедури, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено що 04.08.2025 інспектором 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Голіковим Д.О. винесено постанову серії ЕНА № 5388463 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 04.08.2025 о 00:51 год. по вул. Рекордній керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. «ґ» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка»;

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не предявила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обовязкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керував автомобілем без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, тобто, зміст правопорушення викладено відповідно до вимог ч. 1ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом оглянуто наданий відповідачем відеозапис, з якого вбачається, що поліцейські під час несення служби, о 00:48 00:50 год 04.08.2025 побачили керований автомобіль, однак на ьому фрагменті відеозаписі не видно ні номер машини на особи яка ним керувала. Далі працівники поліції здійснили рух свого автомобіля за даним ТЗ. Коли поліцейські їхали на службовому автомобілі, повернувши двічі ліворуч побачили в`їзд, та проїхавши до паркана в упор, побачили на парковочному місці автомобіль, біля якого стояли два чоловіка. Тобто, на відеозаписі не зафіксовано сам факт зупинки автомобіля, як і не зафіксовано, що даним транспортним засобом керував ОСОБА_1 .

З наступного відеозапису видно, що біля автомобіля стоять два чоловіка, поліцейський підійшовши до чоловіків, та одного з них запитав, чому він їздить. На що чоловік, у подальшому встановлено, що це ОСОБА_1 , відповів, що машина стоїть, та ніхто не ній їздить. Поліцейський висунув вимогу про надання документів, на що ОСОБА_1 погодився. Під час з`ясування поліцейським всіх обставин, ОСОБА_1 постійно наголошував що він не був водієм стоячого транспортного засобу, що машина перебувала на парковці, водій пішов, він забирав з машини лише зарядку. Після цього поліцейським наголошувалося що він їздив за кермом, та надано для огляду відеозапис, проте ОСОБА_1 прохав надати йому докази що саме він перебував за кермом. Після чого поліцейським винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем не спростовано доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, як і не доведено правомірність своїх дій та прийняття рішення.

Запис не дає можливість чітко й однозначно констатувати, що за кермом перебував саме позивач, отже він не підтверджує факту порушення позивачем Правил дорожнього руху яке йому інкримінується. Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Дана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 № 760/9462/16-а.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення не надав доказів в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення.

Оскільки відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а судом таких обставин не встановлено, тому вина позивача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не довів, що позивач вчинив правопорушення, за яке був притягнутий до відповідальності, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5388463 від 04.08.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5388463 від 04.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, і провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повні відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, .

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2025.

Суддя В.О. Макаров