Справа № 320/43338/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «БУДПОСТАЧ» до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач, Приватне підприємство «БУДПОСТАЧ», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 про коригування митної вартості товарів, від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено повністю:

Визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської митниці від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 про коригування митної вартості товарів, від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач наполягає на тих підставах, які були мотивами для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «БУДПОСТАЧ» до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

14 травня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Приватного підприємства «БУДПОСТАЧ», в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Позивач вказує, що відповідач не навів жодних заперечень, пояснень про наведені судом першої інстанції докази, а лише повторив зазначені в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості відомості та навів загальні вимоги законодавства, які є відомими та ніким не заперечуються.

Після надходження матеріалів справи до суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приватне підприємство «Будпостач» (місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9-Е, кім. 314, ідентифікаційний код 24267110) зареєстровано в якості юридичної особи, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис.

08.04.2013 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та компанією MACHINERY.,LTD (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено контракт № 335, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець приймає та оплачує товари бетонозмішувачі та запчастини до них на умовах поставки Інкотермс 2020.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір №UA00072711 транспортного експедирування.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

01.09.2023 продавець надав позивачу прайс листа щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт SHANGHAI в Китаї правил Інкотермс 2020.

14.12.2023 продавець надав позивачу проформу інвойс №YMD-BUD-20230109-5-6 для оплати товарів на загальну суму 513 246,00 доларів США, на умовах оплати по акредитиву з відстроченням платежу на 180 днів з дати відвантаження товарів, зазначеної в коносаменті, термін дії акредитиву 60 днів, на умовах поставки порт в Китаї правил Інкотермс 2020.

14.12.2023, продавець надав позивачу комерційний інвойс №YMD-BUD- 20230109-6-2 для відвантаження товарів за ціною 114 004,00 доларів США, на умовах оплати по акредитиву з відстроченням платежу на 180 днів з дати відвантаження товарів, зазначеної в коносаменті, термін поставки 10.01.2024, на умовах поставки порт в Китаї правил Інкотермс 2020, а також пакувальний аркуш до комерційного інвойсу про відвантаження товарів у п`яти контейнерах.

22.12.2023 позивач на підставі контракту від 08.04.2013 №335 та проформи інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-5-6 відкрив на ім`я продавця в AT «Сенс банк» акредитив №ІА27/202326 для оплати товарів на суму 513 246,00 доларів США.

06.01.2024 для вивезення товарів у п`яти контейнерах в Україну митними органами Китаю була оформлена митна декларація №2231 2119 за ціною 114 004,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі.

17.01.2024 продавець передав товари у п`яти контейнерах перевізнику для доставки в порт Гданськ (Польща) та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент 234525786.

18.01.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження №24С3205А0075/00002.

28.02.2024, враховуючи що товари були завантажені у п`яти контейнерах, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-2 виписав специфікації:

- Специфікація №1 на товари в трьох контейнерах №№TRHU4443161, MRSU4260511, за ціною 68 668,00 доларів США;

- Специфікація №2 на товари в контейнері №MRKU3865090 за ціною 23016,00 долари США;

- Специфікація №5 на товари в контейнері №SUDU5958201 за ціною 22320,00 доларів США.

Загальна сума по специфікаціях складає 114 004,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

01.03.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, перевізник компанія А/S (Данія) виписав інвойси № та №8, а експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №.

05.03.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №30, згідно з якою вартість послуг перевезення товарів за територією України складають 474 745,90 грн, а також 13 151,94 доларів США.

Щодо рішення від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 про коригування митної вартості товарів.

Товари, зазначені у специфікації №5 до комерційного інвойсу, що перевозилися в контейнері №№SUDU5958201 за ціною 22 320,00 долари США були доставлені з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції у м. Тернополі на підставі залізничної накладної УМВС від 30.03.2024 №02772.

На підставі міжнародної товарно-транспортної накладної від 18.04.2024 №8201 товари у вказаному контейнері були доставлені до Черкаської митниці.

19.04.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №5, позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA93U8. у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 22 320,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA61U3 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000104, виписаної відповідачем, а саме: контракт від 08.04.2013 №335 між позивачем та компанією SUZHOU YMD MACHINERY CO.,LTD (Китай) з додатками; проформу інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-5-6 для оплати товарів на загальну суму 513 246,00 доларів США; прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів; комерційний інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-2 за ціною 114 004,00 доларів США; специфікацію від 28.02.2024 №5 до комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD- 20230109-6-2 на товари за ціною 22 320,00 доларів США, що перевозилися в контейнері №№SUDU5958201; акредитив від 22.12.2023 №ІА27/202326, відкритий позивачем на ім`я продавця в AT «Сенс банк» для оплати товарів на суму 513 246,00 доларів США; сертифікат походження товарів від 18.01.2024 №24С3205А0075/00002 про походження товару з Китаю; договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»; договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 14.02.2022 №UA00072649 між позивачем і перевізником компанією Maersk А/S (Данія); коносамент від 17.01.2024 № 234525786 про перевезення товарів з Китаю до порту Гданська (Польща); залізничну накладну УМВС від 30.03.2024 №02772 по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до м. Тернополя; міжнародну товарно-транспортну накладну від 18.04.2024 №8201 по доставці товарів від м. Тернополя до Черкаської митниці; інвойси компанії перевізника Maersk А/S (Данія) від 01.03.2024 № та № 8 для оплати послуг з перевезення товарів; рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30; лист позивача про оплату товарів; презентацію товарів від 07.02.2024; декларацію митної вартості.

19.04.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1015829, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) копію митної декларації країни відправлення.

19.04.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

19.04.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000072/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі, за резервним методом на рівні 3,32 долари США за кг. 23.

19.04.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000104 (див. додаток 25). 24.

19.04.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA09U9, по якій були надмірно сплачені митні платежі: ПДВ на 93 813,75 грн.

Що стосується предмету спору по рішенню від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 про коригування митної вартості товарів.

Товари, зазначені у специфікації №2 до комерційного інвойсу, що перевозилися в контейнері №MRKU3865090 за ціною 23016,00 долари США були доставлені з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції у м. Тернополі на підставі залізничної накладної УМВС від 09.04.2024 №03101.

На підставі міжнародної товарно-транспортної накладної від 23.04.2024 №5090 товари у вказаному контейнері були доставлені до Черкаської митниці.

24.04.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №2, позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA61U3 у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 23 016,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA61U3 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000114, виписаної відповідачем (див. додаток 32). а саме: контракт від 08.04.2013 №335 між позивачем та компанією SUZHOU YMD MACHINERY CO.,LTD (Китай) з додатками; проформу інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-5-6 для оплати товарів на загальну суму 513 246,00 доларів США; прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів; комерційний інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-2 за ціною 114 004,00 доларів США; специфікацію від 28.02.2024 №2 до комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD- 20230109-6-2 на товари за ціною 23 016,00 доларів США, що перевозилися в контейнері №MRKU3 865090; акредитив від 22.12.2023 №ІА27/202326, відкритий позивачем на ім`я продавця в AT «Сенс банк» для оплати товарів на суму 513 246,00 доларів США; сертифікат походження товарів від 18.01.2024 №24С3205А0075/00002 про походження товару з Китаю; договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»; договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 14.02.2022 №UA00072649 між позивачем і перевізником компанією Maersk А/S (Данія); коносамент від 17.01.2024 № 234525786 про перевезення товарів з Китаю до порту Гданська (Польща); залізничну накладну УМВС від 09.04.2024 №03101 по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до м. Тернополя; міжнародну товарно-транспортну накладну від 23.04.2024 №5090 по доставці товарів від м. Тернополя до Черкаської митниці; інвойси компанії перевізника Maersk А/S (Данія) від 01.03.2024 № та № 8 для оплати послуг з перевезення товарів; рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30; лист позивача про оплату товарів; презентацію товарів від 07.02.2024; декларацію митної вартості.

24.04.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1016748 (див. додаток 30), у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) копію митної декларації країни відправлення.

24.04.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані.

24.04.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000079, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі, за резервним методом на рівні 3,32 долари США за кг. 31.

24.04.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000114.

24.04.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA67U8, по якій були надмірно сплачені митні платежі: ПДВ на 80 163,46 грн.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що відповідачу були надані документи щодо перевезення товарів та вартості послуг перевезення, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Відповідач у спірних рішеннях не навів обґрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст. 55 МК України. Крім цього, не вказав у спірних рішеннях пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено. З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене (ч. 8).

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1-3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1).

Частиною 7 ст. 55 МК України визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з ч. 8 ст. 55МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положення ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5).

Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця (ч. 6).

Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (ч. 7).

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 8).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України, а саме ст. 53 МК України, заборонено.

Водночас, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 3 ст. 54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 №598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, в графі 33 спірних рішень відповідач вказав:

«Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 2630,39 дол. США. В рахунку від 01.03.2024 № зазначено числове значення витрат «terminal handling service in Gdansk» 1097,09 дол. США ma «Documentation fee - Destination in Gdansk» 54,85 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ. В рахунку від 01.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження. Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню».

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, що у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30 передбачено вартість транспортних витрат за територією України за перевезення вантажу в п`яти контейнерах у доларах США, зокрема: оформлення документації у Гданськ, Польща 54,85 доларів США; операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 1097,09 доларів США; залізничні перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Грубешів - Ізов, Польща/Україна 12 000,00 доларів США. Всього 13 151,94 доларів США.

Отже, вартість транспортних витрат по перевезенню одного контейнера у доларах США складає 2630,39 доларів США (13 151,94 : 5). що відповідає розміру у графі 21 декларації митної вартості за один контейнер, що додані до ціни товарів.

Також у графі 33 спірних рішень відповідач вказав, що, в наданих до митного оформлення рахунках від 01.03.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунки від 01.03.2024 № ; від імені MAERSK А/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження.

Надаючи оцінку зазначеним доводам колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту рахунку від 01 березня 2024 року № зазначені послуги: Оформлення документації у Гданськ, Польща 54,85 доларів США; Операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 1097,09 доларів США. Аналогічні послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05 березня 2024 року №30.

Оскільки товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2000, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що довідка про транспортні витрати також містить відомості про вартість оформлення документації у Гданську, Польща в сумі 54,85 доларів США, а також вартість операційних послуг терміналу у порту призначення Гданськ (Польща) в сумі 1097,09 доларів США, що включає послуги вивантаження з судна контейнерів та навантаження на залізничний транспорт.

Щодо доводів апелянта про те, що в рахунку від 01.03.2024 № від Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів, а в рахунках від 01 березня 2024 року від 01.03.2024 № ; від MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня проте, станом на 19.04.2024 та на 24.04.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини ненадання платіжного документу, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як підстави для витребування додаткових документів.

Крім того, послуги транспортування, що зазначені у рахунках, вказані у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05 березня 2024 року №30 включені до митної вартості та були надані митному органу разом з митною декларацією.

Отже митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару, водночас надані позивачем митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що надані ПП «БУДПОСТАЧ» разом митною декларацією документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а тому у митного органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару за резервним методом, відповідно до ст. 64 МК України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства «БУДПОСТАЧ» до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна