Справа № 320/9179/20
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9179/20 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фора» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 22.09.2020 № 86 про накладення штрафу в сумі 47 230 грн. на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРА".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

04 лютого 2025 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі службової записки від 08.04.2020 про порушення оператором ринку вимог законодавства про харчові продукти, наказу від 09.04.2020 № 62, направлення від 09.04.2020 № 1273, 09.04.2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби у м. Києві було здійснено інспектування ТОВ "ФОРА" за адресою: вул. Печенізька, 1/7, м. Київ (з проведенням відеофіксації).

За результатами інспектування Головним управлінням складено акт від 09.04.2020 № 1662-2 та протокол від 17.08.2020 № 70, відповідно до яких встановленого порушення: вимоги до обігу об`єктів санітарних заходів не дотримуються, проводиться обіг нефасованих харчових продуктів, а саме: овочів, фруктів, цитрусових. Харчові продукти не захищені від будь-якого забруднення на всіх стадіях обігу, що заборонено в умовах надзвичайної ситуації, пов`язаної з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб, та створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено вимоги частини першої та другої статті 37; пунктів 3 частини першої статті 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" (далі Закон № 771), за що передбачена відповідальність пунктом 1 частини 1 статті 65 Закону № 2042.

На підстав пункту 3 частини четвертої статті 11, керуючись частиною першою статті 67 Закону № 2042, Головним управлінням було прийнято Рішення від 10.04.2020 року № 23 про тимчасове припинення обігу нефасованих харчових продуктів шляхом самообслуговування - овочі, фрукти, цитрусові на потужності ТОВ "ФОРА" за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 1/7, в термін 10 робочих днів з дня вручення даного рішення, для усунення загрози для життя та/або здоров`я людей.

03.09.2020 відповідачем було направлено позивачу повідомлення № 04.2/13888 про розгляд справи 22.09.2020 о 14:00 годині.

22.09.2020 року відбувся розгляд справи та встановлено порушення гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, за результатами якого було прийнято оскаржувану постанову №86 та накладено штраф у розмірі 47 230 грн.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзац 10 ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877) дає визначення, що заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч 4 ст. 18 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" (далі - Закон №2042), заходи державного контролю можуть здійснюватися позапланово у разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також в інших встановлених законом

випадках.

Відповідно до п. 31 ч. 1 статті 1 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", фасований харчовий продукт - будь-яка і представлена кінцевому споживачеві та закладам громадського харчування окрема одиниця, що складається з харчового продукту та упаковки, в яку вміщено цей продукт до того, і як його пропонувати для продажу, незалежно від того, повністю чи частково упаковка і покриває харчовий продукт, але в будь-якому разі таким чином, щоб її вміст не можна було змінити, не відкривши або не пошкодивши при цьому упаковки. Зазначений термін не поширюється на харчові продукти, що упаковуються в місцях продажу, у тому числі на прохання споживача (нефасовані харчові продукти).

Згідно з ч. 1 статті 6 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", з урахуванням винятків, передбачених цим розділом для фасованих харчових продуктів, обов`язковою для надання є така інформація: 1) назва харчового продукту; 2) перелік інгредієнтів; 3) будь-які інгредієнти або допоміжні матеріали для переробки, які наведені у додатку № 1 до цього Закону або походять з речовин чи продуктів, наведених у додатку № 1 до цього Закону, які використовуються у виробництві або приготуванні харчового продукту і залишаються присутніми у готовому продукті, навіть у зміненій формі; 4) кількість певних інгредієнтів або категорій інгредієнтів у випадках, передбачених цим Законом; 5) кількість харчового продукту в установлених одиницях вимірювання; 6) мінімальний термін придатності або дата "вжити до"; 7) будь-які особливі умови зберігання та/або умови використання (за потреби); 8) найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за інформацію про харчовий продукт, а для імпортованих харчових продуктів - найменування та місцезнаходження імпортера; 9) країна походження або місце походження - у випадках, передбачених статтею 20 цього Закону; 10) інструкції з використання - у разі якщо відсутність таких інструкцій ускладнює належне використання харчового продукту; 11) для напоїв із вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об`ємних одиниць - фактичний вміст спирту у напої (крім продукції за кодом 2204 згідно з УКТ ЗЕД); 12) інформація про поживну цінність харчового продукту.

Отже, законодавством визначено, що фасований харчовий продукт складається з харчового продукту та упаковки, в яку його вміщено, і повинен супроводжуватися обов`язковою інформаціє про такий харчовий продукт, яка зазначається на скляних ємностях, упаковці або тарі. При цьому, харчові продукти, які упаковуються в місцях продажу, у тому числі на прохання споживача, вважаються нефасованими харчовими продуктами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 37 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", забороняється обіг харчових продуктів на потужностях, що не відповідають вимогам санітарних заходів.

Згідно з п. 80 ч. 1 статті 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", санітарний або фітосанітарний захід - будь-який захід, що проводиться з метою:

захисту життя або здоров`я тварин чи рослин від ризиків, що виникають внаслідок проникнення, укорінення чи поширення шкідливих організмів, хвороб, організмів, які є носіями хвороб, а також хвороботворних організмів;

захисту життя або здоров`я людей та/або тварин від ризиків, що виникають від добавок, забруднюючих речовин, токсинів або хвороботворних організмів, які містяться у харчових продуктах або кормах;

захисту життя або здоров`я людини від ризиків, що виникають внаслідок хвороб, які переносяться тваринами, рослинами або продукцією, що виробляється з них, або внаслідок проникнення, укорінення чи поширення шкідливих організмів;

уникнення або обмеження іншої шкоди, що заподіюється внаслідок проникнення, укорінення чи поширення шкідливих організмів.

Стаття 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" закріплює гігієнічні вимоги до харчових продуктів. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 статті 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", оператори ринку дотримуються таких вимог: харчові продукти повинні бути захищеними від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу.

11 березня 2020 року Постановою № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб.

Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

Так, відповідно до вимог статті 75 Кодексу цивільного захисту України, керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації відповідного рівня, приймає рішення (розпорядження), необхідні для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та забезпечення безпеки постраждалих, залежно від ситуації в даному регіоні.

В свою чергу, керівником робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано розпорядження від 25 березня 2020 року № 2 "Про заходи із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії "Медико-біологічні HC" код 20713 "Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб".

Пунктом 3 Вимог щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах громадського харчування та продовольчої торгівлі (у т.ч. автозаправних комплексах та станціях, які здійснюють реалізацію продовольчих товарів), затверджених розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25 березня 2020 року № 2 (далі - Вимоги), заборонено продаж незахищених продуктів харчування (дозволено до продажу лише фасовані продукти та продукти в упаковці виробника).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог статті 75 Кодексу цивільного захисту України, розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами, які беруть участь у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, а також громадянами і суб`єктами господарювання, розташованими у зоні надзвичайної ситуації.

Отже, оператори ринку несуть відповідальність за порушення вимог законодавства про харчові продукти, у межах господарської діяльності, яку вони здійснюють на відповідній території у період дії пункту 3 вищезазначених Вимог керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації.

Відповідно, якщо у період дії вказаних обставин харчові продукти реалізувалися шляхом самообслуговування, без упаковки виробника або в нефасованому, неупакованому вигляді, вони вважаються незахищеними від будь-якого забруднення, що є порушенням п. 3 статті 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", за що відповідальність визначена на рівні п. 1 ч. 1 статті 65 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин".

Крім того, станом на 09.04.2020 року діяв пункт 3 Вимог щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах громадського харчування та продовольчої торгівлі (у т. ч. на автозаправних комплексах станціях, які здійснюють реалізацію продовольчих товарів), затверджених розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) "Про заходи з ліквідації надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься в Медико-біологічні НС" код 20713 "Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахам небезпечних інфекційних хвороб" від 25.03.2020 № 2 (у редакції розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації від 04.04.2020 № 12) заборонено продаж незахищених продуктів харчування, дозволено до продажу лише фасовані продукти та продукти, упаковані виробником, напоїв, герметично закритих виробником пляшках або інших ємностях.

Відповідно до ст.75 Кодексу цивільного захисту України, керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації відповідного рівня приймає рішення (розпорядження), необхідні для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та забезпечення безпеки

постраждалих, залежно від ситуації в даному регіоні.

У п.8 ст.75 Кодексу зазначено, що розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами, які беруть участь у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, а також громадянами і суб`єктами господарювання, розташованими у зоні надзвичайної ситуації.

Отже, з вищенаведеного вбачається обов`язковість виконання прийнятого КМУ нормативно-правового акту щодо заборони продажу незахищених продуктів харчування.

Серед іншого, твердження позивача що норми Закону № 771/97-ВР є загальними гігієнічними вимогами поводження з харчовими продуктами є необґрунтованими, оскільки на час умов спалаху COVID 2019 року постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами, на території України з 17.03.2020 по 24.04.2020 було оголошено карантин та введені обмежувальні заходи.

Так, відповідно до пункту 20 Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами. затверджених наказом Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 11.07.2003 № 185, суб`єкт господарської діяльності при здійсненні продажу продовольчих товарів повинен керуватися та дотримуватися вимог Законів України "Про захист прав споживачів", "Про споживчу кооперацію, "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Порядком провадження торговельної діяльності та правилами торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів. затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, цими Правилами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють торговельну діяльність.

Разом з тим вимога про те, що операторам ринку заборонено продаж незахищених продуктів харчування, визначена пунктом 3 Вимоги, повністю узгоджується із положеннями ст.ст. 37,49 Закону № 771/97-ВР, які закріплюють гігієнічні вимоги до харчових продуктів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 Закону №771/97-ВР оператори ринку дотримуються таких вимог: харчові продукти повинні бути захищеними від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та /або обігу.

Отже, при реалізації харчових продуктів у відкритому, нефасованому вигляді, з вільним доступом покупців до товару та можливістю безпосереднього контакту споживачів з незахищеним продуктом харчування, не забезпечує їх захист від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу. Вказані обставини створюють умови для безпосереднього забруднення харчових продуктів.

Як вбачається з матеріалів справи, плодово-овочеві продукти ТОВ "ФОРА" за адресою: вул. Печенізька, 1/7, м. Київ реалізовувались без упаковки виробника, в нефасованому, неупакованому вигляді, а відтак були незахищені від будь-якого забруднення, що є порушенням п. 3 ст. 49 Закону "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

Оператори ринку несуть відповідальність за порушення вимог законодавства про харчові продукти, у межах господарської діяльності, яку вони здійснюють на відповідній території у період дії пункту 3 визначених Вимог керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації.

Таким чином, в умовах надзвичайної ситуації, пов`язаної з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб, сам факт реалізації позивачем нефасованих харчових продуктів (які в умовах надзвичайної ситуації визнаються діючим законодавством, як незахищені) є порушенням законодавства про харчові продукти, оскільки позивачем таким чином створюється загроза для життя та/або здоров`я людини.

Крім того, відповідачем було прийнято Рішення від 10.04.2020 № 23 про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів, яке не оскаржувалось позивачем в судовому порядку та є чинним. Зазначені обставини підтверджують не лише факт існування порушень, викладених в Рішенні від 10.04.2020 № 23, а і визнання їх з боку позивача, оскільки останній вживав заходи для їх усунення, що підтверджується листом від 13.04.2020 №3.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням під час інспектування у ТОВ "ФОРА" було дотримано усі вимоги Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про основний принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", в зв`язку із чим постанова Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 22.09.2020 № 86 про накладення штрафу в сумі 47 230 грн. на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРА" є законною і обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора`залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.