Справа № 359/8852/23
Суддя: Янченко А. В.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/8852/23
Провадження № 2-а/369/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Полянської С.В.,

представника відповідача 1 Семотюка Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу № 359/8852/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бурича Володимира Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позвам до Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бурича Володимира Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 серпня 2023 року інспектором БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області батальйону №3 лейтенантом поліції Бурич Володимиром Васильовичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАТ №7548998 від 17.08.2023 р. відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що нібито «17.08.2023 р. о 22 год. 20 хв. в м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 6, водій ОСОБА_1 , керуючи тз Skoda д.н.з. НОМЕР_1 на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначену для зустрічного руху бік дороги чим порушив п. 11.4 ПДР на дорозі з двостороннім рухом, щонайменше 2 смуги в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги».

3 даними твердженнями позивач був не згоден, оскільки ПДР не порушував, не здійснював виїзд на дорогу з двостороннім рухом про що було повідомлено поліцейському.

3 невідомих позивачу причин поліцейський не встановивши всіх обставин справи, діючи виключно на власному переконанні, виніс оскаржувану Постанову про порушення позивачем ч. 2 ст. 122 КУпАП, тим самим здійснивши порушення законних прав позивача.

Відповідно до пункту 2.1 «а» розділу ІІ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та, у відповідності до п.2.4 ПДР, на вимогу працівника поліції повинен пред`явити для перевірки зазначені документи. Такий же обов`язок для водія встановлює ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Як свідчить оскаржувана постанова, ОСОБА_1 17.08.2023 р. керуючи транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись в м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 6, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим порушив п. 11.4 ПДР України.

Із зазначеним позивач категорично не погодився, а також тому, що будь-яких належних та допустимих доказів порушення ПДР позивачу пред`явлено не було. Більше того працівник поліції не оголосив права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, крім того, працівник поліції проігнорував клопотання/вимогу позивача щодо необхідності скористатись правовою допомогою захисника з яким заключено договір про надання правової допомоги, клопотання про відкладення розгляд справи та клопотання щодо розгляду справи, а справа була незаконно розглянута з грубим порушенням його конституційних прав, процесуальних прав, та ст. 276 КУпАП.

Таким чином, Поліцейський зокрема, але не виключно:

- незаконно та протиправно розглянув справу;

- розглянув справу не за місцем розгляду справи встановленим ст. 276 КУпАП, на місці стоянки транспортного засобу;

- виніс Постанову не за місцем визначеним ст. 258 КУпАП,

- грубо порушив конституційні права ОСОБА_1 ;

- порушив ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та відповідно ст. 6 З.У. «Про національну поліцію»

- порушив ст. 59, 19,62, 64 Конституції України;

- обмежено/порушено процесуальні права ОСОБА_1 , які передбачені ст. 268 КУПАП;

- безпідставно, необґрунтовано та незаконно відхилив заявлені ОСОБА_1 клопотання щодо захисту, місця розгляду справи та відкладення розгляду справи;

- порушив права захисника передбачені ст. 271 КУпАП;

- не дослідив докази відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення;

На підставі зазначеного позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно складеної постанови серії ЕАТ № 7548998 від 17.08.2023 року, а справу закрити за ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2023 року справу було передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.09.2023 року справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

10.10.2023 року позовна заява з матеріалами справи надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.10.2023 року справу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2023 року відкрито позовне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

16.11.2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача 1 Департаменту патрульної поліції Милової Р.С. в якому вона заперечувала щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зазначили, що інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП. Тобто, навіть у випадку незгоди водія ОСОБА_1 з вчиненим правопорушенням, виключають можливість складення протоколу та зобов`язують інспектора за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення та без складання протоколу виносити постанову про адміністративне правопорушення. Вважає, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

18.12.2023 року до суду від відповідача 2 інспектора батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бурича Володимира Васильовича до суду надійшла заява, в якій він категорично заперечував щодо задоволення позовних вимог.

27.05.2025 року представник відповідача 1 Департаменту патрульної поліції Семотюк Т.В. направив до суду клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 10.07.2025 року з`явився позивач та його представник, позов підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 10.07.2025 року представник відповідача 1 Семотюк Т.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволеннні.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно постанови ЕАТ № 7548998 від 17.08.2023 року, винесеної інспектором роти № 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Буричем В.В., 17.08.2023 о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 за адресою: Київська область місто Бориспіль вулиця Київський Шлях 6, керуючи транспортним засобом SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 , на дорозі що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначену для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4. Правил дорожнього руху.

Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

22.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до командира батальйону патрульної поліції в м. Борисполі зі скаргою, зареєстрованою за вихідним номером Д-397 від 22.08.2023 року про скасування постанови ЕАТ № 7548998 від 17.08.2023 року.

29.08.2023 року рішенням заступника командира батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області постанову ЕАТ № 7548998 від 17.08.2023 року залишено без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається Бк475490, пояснення особи та відео з реєстратора.

Відповідно з досліджених в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції, встановлено, що позивачу були зачитані його права, інспектором було розглянуто заяву позивача про відкладення розгляду адміністративного правопорушення та відмовлено у відкладенні з огляду на доведеність вини водія, працівник поліції два рази запитав, які права підлягають роз`ясненню на, що позивач чіткої відповіді не надав.

Відповідно з досліджених в судовому засіданні відеозапису з камер зовнішнього відео-спостереження супермаркету "Сільпо", відеозапису з відео-реєстратора з службового авто поліції, а також відеозапису з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції, встановлено, що водій ОСОБА_1 на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, поліцейським після зупинки транспортного засобу роз`яснено причину зупинки, відібрано пояснення, після чого роз`яснено права, та винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень підпунктів 3, 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частин 1, 2 статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься серед інших вказана частина 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що відповідно до рішення Конституційного суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року де вказано, що словосполучення «за місцем його вчинення» застосоване у положенні частини першої статті 276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Відтак, оскільки інспектором поліції справа розглядалась за місцем вчинення правопорушення, оскільки як адреса безпосередньо вчинення правопорушення так і місце розгляду справи відноситься до однієї адміністративно-територіальної одиниці, а саме до м. Бориспіль, яка входить до територіальної юрисдикції БПП м. Бориспіль, посадовою особою якого є інспектор.

З огляду на вищевикладене, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, за місцем вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Таким чином, позивачем не доведено, в якій частині постанова серії ЕАТ № 7548998 від 17.08.2023 року є незаконною та протиправно, та яким чином працівником поліції було порушено права позивача під час складання постанови.

Отже, у відповідності до положень КУпАП працівником поліції розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до статті 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Варто зауважити, що згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Наведені доводи позивача не спростовують встановленого факту порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, дії відповідача відповідають законодавчо встановленій процедурі розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бурича Володимира Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови, у повному обсязі.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 14, 55, 124 Конституції України, ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бурича Володимира Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача 1: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Інформація про відповідача 2: Інспектор батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бурич Володимир Васильович, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Повний текст рішення складено 16.09.2025 року.

Суддя А.В. Янченко