Справа № 420/35456/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/35456/24

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. Дата і місце ухвалення: 04.07.2025р., м.Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Лук`янчук О.В.

Бітова А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив:

- визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року;

- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року враховуючи базовий місяць - січень 2008 року;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.07.2016 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.07.2016 року по 28.02.2018 року враховуючи базовий місяць - січень 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач з 20.11.2003 року по 10.02.2020 року проходив військову службу, у тому числі; з 20.11.2003-20.11.2004 - строкова військова служба; з 20.11.2004 по 10.02.2020 - військова служба за контрактом (в період з 09.12.2014 по 17.07.2016 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_3 загін прикордонної служби, військова частина НОМЕР_6 ), з 17.07.2016 по 10.02.2020 в ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби. Наказом від 10.02.2020 № 40-ОС начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби мене, майора, старшого офіцера (старого оперуповноваженого) другого сектору міжрайонного оперативного-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_1 » оперативно-розшукового управління, з 15.02.2020 звільнено в запас Збройних сил України за п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військової обов`язок і військову службу». Під час проходження військової служби відповідачами в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 безпідставно не нараховувалась та не виплачувалась мене індексація грошового забезпечення. За результатами розгляду звернення від 26.09.2024 НОМЕР_3 прикордонним загоном листом від 01.10.2024 повідомлено позивача про види та розмір виплат під час проходження служби без виплати індексації грошового забезпечення. Південним регіональним управлінням у відповідь на звернення надано довідку про розмір невиплаченої індексації грошового забезпечення. Дії НОМЕР_3 прикордонного загону, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008 року є протиправними на думку позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року.

Зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року.

Визнано протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.07.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.07.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 04.07.2025 року з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції хибно не врахував, що оскільки позивача з липня 2016 року не було звільнено з військової частини НОМЕР_1 , а було переведено на службу до іншої частини, відсутні підстави вважати, що військова частина НОМЕР_1 повинна відповідати за позовними вимогами щодо виплати індексації грошового забезпечення.

Військова частина НОМЕР_2 також подала апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 04.07.2025 року з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В своїй апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_2 зазначає, що у спірний період індексація грошового забезпечення позивача нараховувалась у відповідності до норм чинного на той час законодавства.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга військової частини НОМЕР_2 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу:

- з 15.12.2014 року по 20.07.2016 року у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.33);

- з 11.07.2016 року по 10.02.2020 року у військовій частині НОМЕР_5 , при цьому був залишений на грошовому забезпеченні НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) (а.с.62).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 лютого 2020 року №40-ОС виключено із списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення по ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_1 (П-005960), старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) другого сектору міжрайонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) оперативно-розшукового управління, звільненого в запас Збройних Сил України наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.12.2019 № 418-ос за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без надання права носіння військової форми одягу (а.с.32).

За результатами розгляду звернення від 26.09.2024 року ОСОБА_1 НОМЕР_3 прикордонним загоном наданий лист від 01.10.2024 №09/P-829/828, у якому зазначено, відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.06.2020 № 0.11-5760/0/6-20-Вих виплата індексації грошового забезпечення за періоди, протягом яких військовослужбовець мав право на її отримання, але не отримав, проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку зі звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України. Інформація про отримане грошове забезпечення за час проходження служби в НОМЕР_3 прикордонному загоні відображена в довідках про грошове забезпечення за 2014,2015,2016 роки. Згідно наявних облікових даних капітан ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в НОМЕР_3 прикордонному загоні у період з 15.12.2014 по 20.07.2016. Зарахований до списків особового складу наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 15.12.2014 №192-ОС, виключений зі списків особового складу наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 20.07.2016 №182-ОС. (а.с. 33).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення та інші види винагород за 2016 рік позивачу у 2016 році індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася (а.с.36)

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 про розмір невиплаченої індексації позивачу (Б/м лютий 2016р.(по грош.атест), прибув 22.07.2016р. з Донецького ПЗ) - позивачу з липня 2016 року по лютий 2018 року включно нарахована індексація із застосуванням базового місяця для обрахунку березень 2018 року; розмір індексації: нарахована 4752,45грн, виплачена 213,24грн., заборгованість - 4539,21 грн. (а.с.39)

Вважаючи протиправною невиплату йому індексації грошового забезпечення у повному обсязі за період проходження служби з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Враховуючи незмінність посадового окладу за посадою, яку займав позивач, станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, позивач у відповідності до Порядку № 1078 має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року №1282-ХІІ (далі- Закон №1282-ХІІ) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами ч.2 ст.5 Закону №1282-XII передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Як встановлено п.6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Посилання відповідачів на п.6 Порядку №1078 та ст.5 Закону № 1282-XII, якими визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, як на підтвердження правомірності своїх дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення судова колегія вважає помилковим, оскільки невиплата індексації є обмеженням права позивача на оплату праці та не може залежати від наявності або відсутності фінансових ресурсів бюджету.

Положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Заробітна плата підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін. Право на індексацію виникає тоді, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком перевищить поріг індексації в 103%. У свою чергу обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації покладається на всі державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності.

Аналогічно у ст.4 Закону № 1282 визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 року 101%).

Згідно офіційного сайту Міністерства фінансів України, у спірний період величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у листопаді 2015 та у квітні 2016.

З 01.12.2015 положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

За змістом пояснюючої записки до проекту постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

У зв`язку з цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції).

Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення «базового місяця» (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), «місяцем підвищення доходу» є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін «підвищення тарифних ставок (окладів)» для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону № 1282-ХІІ), то зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Задля досягнення поставленої мети (зміна механізму проведення індексації, який передбачав індивідуальний підхід для кожного окремого працівника, та перехід до механізму, який би забезпечував єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників) пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник).

Так, якщо на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому січень 2016 року не став для останніх «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013).

Із обсягу встановлених у цій справі обставин слідує, що станом на січень 2016 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався постановою №1294, яка була чинною з 01.01.2008 та діяла до 01.03.2018, тобто до набрання чинності постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) є січень 2008 року.

Судова колегія наголошує, що незмінність розміру посадового окладу за відповідною посадою, який визначався постановою №1294 за період 2008 по 2018 роки, є вирішальним в даному випадку, а не розмір посадового окладу військовослужбовця чи його загальний грошовий дохід.

З наведеного слідує логічний висновок, що у спірному періоді (з 01.01.2016 до 28.02.2018) повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі №380/1730/22 від 22 березня 2023 року, № 420/15397/21 від 27 квітня 2023 року, № 160/3223/22 від 15 листопада 2024 року.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на виплату індексації із застосуванням базового місяця січень 2008 року, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Оскільки обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та таким, що забезпечити реальне відновлення порушених прав позивача, задоволення позову щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, на думку колегії суддів, має відбуватися з одночасним визначенням січня 2008 року як базового місяця для проведення індексації, що вірно зроблено судом першої інстанції.

Щодо доводів військової частини НОМЕР_1 , що ним не порушувались права позивача, оскільки він не звільняв позивача з військової служби, а тому він не є належним відповідачем по справі, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №Т/116-1743 виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням не виплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.

За змістом вказаного розпорядження, стягнення належного грошового забезпечення на користь особи саме з суб`єкта владних повноважень за останнім місцем служби, за розрахунками з попередніх місць служби, спрямовано на уникнення подвійного стягнення заборгованостей.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач виключений зі списків особового складу НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20 липня 2016 року №182-ОС та вибув для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_6 з 20 липня 2016 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 22.07.2016 року №237-ОС, ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу управління. На забезпечення залишено (зараховано) в НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

Згідно з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.02.2020 року №40-ОС, ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням зі служби у запас виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 15 лютого 2020 року.

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України та перебував на грошовому забезпеченні, зокрема:

- з 15.12.2014 року по 20.07.2016 року в НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 );

- з 22.07.2016 року по 15.02.2020 року в НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

З огляду на зазначене, з метою дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, судова колегія вважає необхідним зобов`язати саме військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням раніше виплачених сум.

Проте, враховуючи, що без складення належного розрахунку органом Державної прикордонної служби України, в якій позивач проходив службу раніше у період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року, не має реальної можливості виплатити позивачу індексацію у належному розмірі, судова колегія дійшла висновку про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 після отримання розрахунку від НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України виплатити належну ОСОБА_1 індексацію, яка не виплачена у належному позивачу розмірі при звільненні.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на виплату індексації із застосуванням базового місяця січень 2008 року у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, однак помилково зобов`язав НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 17.07.2016 року.

Зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України провести розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 17.07.2016 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.07.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби України провести розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.07.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук