Справа № 560/12081/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12081/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними, скасування вимоги, рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними, скасування вимоги, рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

28.05.2025 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що Між ОСОБА_2 та Хмельницькою районною державною адміністрацією укладений ряд договорів оренди земельних ділянок.

26.05.2020 Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло податкові повідомлення-рішення №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, яким визначило ОСОБА_2 податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 659323,01 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало позивачці податкову вимогу від 11.06.2024 №0-2201 у зв`язку з наявністю податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в сумі 671416,69 грн.

Крім цього, 11.06.2024 Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло рішення №4832/6/22-01-13-03-06 про опис майна ОСОБА_1 в податкову заставу.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 14 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

За приписами підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України податковий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 56.1. статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (пункт 56.2. статті 56 ПК України).

Відповідно до пункту 56.18. статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Разом з тим, у відповідності до підпункту 97.4.4 пункту 97.4 статті 97 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи, яка померла або визнана судом безвісно відсутньою або оголошена померлою чи визнана недієздатною, є особи, які вступають у права спадщини або уповноважені здійснювати розпорядження майном такої особи.

Відповідно до пункту 99.1 статті 99 ПК України виконання грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність) у разі її смерті або оголошення судом померлою здійснюється її спадкоємцями, які прийняли спадщину (крім держави), в межах вартості майна, що успадковується, та пропорційно частці у спадщині на дату її відкриття.

Претензії спадкоємцям пред`являються контролюючими органами в порядку, встановленому цивільним законодавством України для пред`явлення претензій кредиторами спадкодавця.

Після закінчення строку прийняття спадщини грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавця стають грошовими зобов`язаннями та/або податковим боргом спадкоємців.

Протягом строку прийняття спадщини на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців пеня не нараховується.

У разі переходу спадщини до держави грошові зобов`язання померлої фізичної особи припиняються.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті платника податків ОСОБА_2 , то відповідно до приписів пункту 99.1 статті 99 ПК України податковий борг останнього є податковим боргом його спадкоємця ОСОБА_1 .

Водночас, оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною 2 і 3 статті 1281 ЦК, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи податковий орган нарахував позивачці податковий борг в сумі 659323,01 грн на підставі податкових повідомлень-рішень від 26.05.2020 №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, прийнятих щодо ОСОБА_2 .

В свою чергу ОСОБА_2 оскаржив до суду податкові повідомлення-рішення від 26.05.2020 №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225, №-2225.

Ухвалою від 05.10.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 11.10.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі №560/5822/20 ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою від 08.11.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд закрив провадження у справі №560/5822/20 на підставі пункту 5 частини 1 статті 238 КАСУ в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Водночас, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №560/5822/20 ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.11.2022 скасована, справа направлена до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

При цьому у постанові від 15.02.2023 Сьомий апеляційний адміністративний суд зазначив, що після смерті ОСОБА_2 відкрита спадкову справу№61-2020 та приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. видане свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого єдиним спадкоємцем на все майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 .

Тобто, на момент розгляду апеляційної скарги Головне управління ДПС у Хмельницькій області було обізнане про те, що спадщина після смерті ОСОБА_2 прийнята ОСОБА_1 .

Водночас, матеріали справи не містять доказів пред`явлення контролюючим органом своїх вимог до ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, у строки, передбачені нормами ЦК України.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази того, що податковий орган вчасно звертався до ОСОБА_1 в установленому порядку із заявленням вимог як кредитор. Натомість податковий орган на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих щодо ОСОБА_2 , виніс податкову вимогу стосовно позивачки, не дотримуючись процедури, передбаченої законодавством.

Суд наголошує, що податкові повідомлення-рішення, винесені щодо платника податків, який помер, не можуть автоматично поширюватися на його спадкоємців без виконання податковим органом обов`язку заявити свої вимоги у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що винесення податковим органом податкової вимоги щодо ОСОБА_1 без належної правової підстави та дотримання процедурних вимог є протиправним, а тому спірна податкова вимога від 11.06.2024 №0-2201 підлягає скасуванню.

За таких обставин, рішення про опис майна в податкову заставу від 11.06.2024 №4832/6/22-01-13-03-06 є також протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.