Справа № 240/1269/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1269/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.12.2022 №71 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 19.11.2022 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивач має статус громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується посвідченням потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_1 від 05.04.2010. Вказане посвідчення є дублікатом, виданим позивачці замість посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.06.1993.

З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, позивач, після досягнення нею 55-річного віку, звернулась до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 20.12.2022 про призначення їй пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до пункту 2 частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постійно проживала у зоні у зоні посиленого радіологічного контролю.

Для підтвердження факту постійного проживання в зоні у зоні посиленого радіологічного контролю до заяви про призначення пенсії позивач додала:

- довідку Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради від 08.12.2022 №4101, згідно якої вона була зареєстрована та проживала в селищі Мирний Коростенського району Житомирської області (яке включено в межі м.Коростень на підставі постанови Верховної Ради України від 13.07.2020 №1915-ІІІ) з 01.01.1986 по (дата зняття не вказана);

- довідку Виконавчого комітету Ушомирської сільської ради від 06.12.2022 вих.№524, згідно якої вона з 26.04.1986 по 21.07.1986, з 20.12.1992 по 31.12.2014 та з 01.01.2015 по теперішній час була зареєстрована та проживала в с. Поліське Коростенського району Житомирської області, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, відноситься до зони посиленого радіологічного контролю внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви та доданих до неї документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 22.12.2022 №71, яким відмовило позивачці в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що підставою для відмови став висновок про відсутність у позивача права на пенсію відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки станом на 01.01.1993 вона не прожила у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років. Так, за підрахунками управління період проживання (роботи) позивача на території радіоактивного забруднення становить 3 місяці 6 днів. Натомість, довідку від 08.12.2022 №4101, видану Виконавчим комітетом Коростенської міської ради, в якій зазначено, що позивач постійно проживала та була зареєстрована селищі Мирний Коростенського району з 01.01.1986, до уваги взято не було тому що, в ній не вказана дата зняття позивача з місця реєстрації, а також через неможливість визначення до якої зони відноситься селище Мирне, оскільки в довідці зазначено, що селище Мирне віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (4 зона).

Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.12.2022 №006-0211-8/113477.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

За результатом розгляду матеріалів справи суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позову та наявність підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 9 вказаного Закону встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС- громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В свою чергу, пунктом 4 частини першої статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

У частині третій статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, за змістом вказаної статті призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

Частиною третьою статті 55 Закону № 796-XII прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" унормовано, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Водночас законодавець встановив перелік документів, що подаються до органу пенсійного фонду для призначення пенсії особі, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Статтею 65 Закону № 796-XII встановлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення-органами місцевого самоврядування. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, документом, який підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи є посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Так, з матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку було, те, що вона станом на 01.01.1993 вона не прожила у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, а довідка від 08.12.2022 №4101, видана Виконавчим комітетом Коростенської міської ради, в якій зазначено, що позивач постійно проживала та була зареєстрована селищі Мирний Коростенського району з 01.01.1986, до уваги взято не було тому що, в ній не вказана дата зняття позивача з місця реєстрації, а також через те неможливість визначення до якої зони відноситься селище Мирне, оскільки в довідці зазначено, що селище Мирне віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (4 зона).

Так, згідно з пунктом 10 Порядку № 501, видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, керівним і відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Верховного Суду України, Генеральної Прокуратури, Вищого Арбітражного Суду, Кабінету Міністрів, а також керівникам центральних органів державної виконавчої влади, представникам Президента України в областях і містах Києві та Севастополі, працівникам підприємств і організацій, розташованих в зоні відчуження - Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

Посвідчення видається громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання вимог п. 2.1 Порядку №22-1 та для підтвердження наявності у неї права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII позивачем до заяви про призначення пенсії додала наступні документи: довідку Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради від 08.12.2022 №4101; довідку Виконавчого комітету Ушомирської сільської ради від 06.12.2022 вих.№524; а також посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_1 від 05.04.2010.

Згідно з статтею 9 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній на момент видачі позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На момент видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_3 від 25.06.1993, взамін якого був виданий дублікат серії НОМЕР_1 від 05.04.2010, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи були врегульовані Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501(далі - Порядок №501).

Пунктом 2 Порядку №501 (в редакції, що діяла станом на момент видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, наявність у позивача статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, підтвердженого відповідним посвідченням 4 категорії серії НОМЕР_1 від 05.04.2010, виданим Житомирською обласною державною адміністрацією, надає їй право користуватися пільгами, передбаченими Законом №796-ХІІ, в тому числі й щодо пенсійного забезпечення.

Водночас, передбаченими в абзаці 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII умовами, які надають особі право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, є не тільки наявність статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, а ще й проживання (робота) такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4-х років.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, внаслідок включення у 2000 році селища Мирний, в якому проживала позивач, в межі міста Коростень Житомирської області, та передачі у зв`язку із цим документації з паспортного столу Поліської сільської ради в паспортний стіл Коростенського МРВ УМВС України в Житомирській області та КВЖРКП №5, а в подальшому до Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, частина документації, а саме листи прибуття/вибуття, картки прописки були знищенні, а тому вона не має можливості надати довідку, підтверджуючу факт її проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4-х років.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно висновував, що наявне у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) є достатнім доказом наявності у неї необхідного для призначення пенсії строку проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4-х років.

Так, правовими норами пункту 4 частини 1 статті 11 Закону №796-ХІІ передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Пунктом 6 Порядку №501 (в редакції, чинній на момент видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 від 25.06.1993, взамін якого був виданий дублікат серії НОМЕР_1 від 05.04.2010) передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи є громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Зміст вказаної правової норми свідчить, що статус особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, із видачею при цьому посвідчення категорії 4 надається лише тим особам, які станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років.

Відтак, при видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) Житомирська обласна державна адміністрація, як уповноважений на видачу такого посвідчення орган, встановлювала та перевіряла дотримання позивачем умови для надання їй статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, а саме умови проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років.

Відтак, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, що наявність у позивача посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_1 від 05.04.2010 є достатнім підтвердженням того, що вона станом на 01.01.1993 прожила на протязі не менше 4-х років у зоні посиленого радіоекологічного контролю, а тому має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Натомість, не зазначення в довідці Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради вiд 08.12.2022 № 4101 дати зняття позивача з місця реєстрації в селищі Мирний Коростенського району Житомирської області (яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю), що обумовлене відсутністю в органу місцевого самоврядування відповідних архівних документів, на переконання суду першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, не є обставиною, яка позбавляє позивача права на отримання пенсії, оскільки факт її проживання на протязі не менше 4-х років у зоні посиленого радіоекологічного контролю підтверджується наявним у неї посвідченням громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_1 від 05.04.2010.

Також, судова колегія погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення прав позивача шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області призначити позивачу з 19.11.2022 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В даному випадку, абзац 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII передбачає, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю, мають право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку, в даному випадку 2 роки, встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Згідно довідки Виконавчого комітету Ушомирської сільської ради від 06.12.2022 вих.№524, згідно позивач з 26.04.1986 по 21.07.1986, з 20.12.1992 по 31.12.2014 та з 01.01.2015 по теперішній час була зареєстрована та проживала в с.Поліське Коростенського району Житомирської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, відноситься до зони посиленого радіологічного контролю внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, згідно інформації з цієї довідки, станом на момент аварії (26.04.1986), позивач проживала у зоні посиленого радіологічного контролю, а відтак він має право на початкову величину зниження пенсійного віку в розмірі 2 роки.

Крім того, відповідно до вищезазначеної довідки від 06.12.2022 вих.№524 загальний період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю становить 30 років 2 місяці 14 днів (з 26.04.1986 по 21.07.1986 - 2 місяці 26 днів; з 20.12.1992 по 31.12.2014 - 22 роки 12 днів; з 01.01.2015 - 06.12.2022 (дата видачі довідки) - 7 років 11 місяців 6 днів).

Такий строк проживання в зоні посиленого радіологічного контролю надає позивачу право на зниження пенсійного віку на 5 років (на максимальну величину, передбачену абзацом 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII для осіб, які постійно проживають чи постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю).

Крім того, згідно з абзацом першим частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що в період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року пенсія за віком призначається за наявності страхового стажу не менше 29 років.

Враховуючи вищезазначене правове регулювання, для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону №796-XII необхідний страховий стаж у особи повинен становити не менше 24-х років.

Згідно інформації, зазначеної Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в оскаржуваному рішенні від 22.12.2022 №71 про відмову в призначенні пенсії, страховий стаж позивача становить 33 роки 5 місяців 8 днів, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (20.12.2022) позивач досягла 55-річного віку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виснував, що позивач має необхідний вік, страховий стаж та достатній строк проживання на території зони посиленого радіологічного контролю для призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.