Справа № 560/6682/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6682/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправними щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки, починаючи з моменту переведення на пенсію за віком, а саме з 26.02.2025 року;

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням кратності стажу роботи, а саме у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 05.12.2006 року по 06.12.2016 року, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 26.02.2025 року;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки, починаючи з моменту переведення на пенсію за віком, а саме з 26.02.2025 року;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням кратності стажу роботи, а саме у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 05.12.2006 року по 06.12.2016 року, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 26.02.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.02.2025 року ОСОБА_1 (позивач) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач) з заявою встановленої форми про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач зазначену пенсію позивачу призначив, однак, при її розрахунку застосував показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (3764,40 грн.), в зв`язку з тим, що застосував п. 4-3 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що повідомив представника позивача листом від 08.04.2025 рок, та відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року був застосований показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки та з 01.03.2019 року показник зробили 4044,35грн та з 01.04.2020 року 4888,83грн, та з 01.03.2021 року 5426,60 грн, та з 01.03.2022 року 6186,32 грн та з 01.03.2023 року 7405,03 грн та з 01.03.2024 року 7994,47 грн та з 01.03.2025 року 8913,83 грн із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач, вважає, що дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (8913,83 грн.), є протиправними.

Також вказує, що позивачу призначена пенсія з урахування стажу роботи 34 роки 0 місяців 13 днів, однак протиправно не був врахований пільговий стаж в кратності на підставі довідки від 30.10.2024 року № 148.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому ухвалою строк не скористався, жодних документів до суду не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

З 07.12.2016 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

26.02.2025 позивач звернулася із заявою щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до наявного стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці (Список №2).

Рішенням від 04.03,2025 №18 з 26.02.2025 ОСОБА_1 переведено перерахунок з пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) згідно Закону 1058.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 26.02.2025 становить 2980,00 грн.

На звернення позивач відповідач листом повідомив про те, що при здійсненні перерахунку з пенсії за вислугу років на пенсію за віком для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки збільшений з 01.03.2019 на 17%, з 01.05.2020 - на 11%, з 01.03.2021 - на.11%, з 01.03.2022 на 14%, з 0.1.03.2023 - на 19,7%, з 01.03.2024 - 7,96%, з 01.03.2025 - 1,15% - 8913,83 грн, тому підстави для застосування показника середньої заробітної плати в України за 2022-2024 роки (15057,09 грн) відсутні.

Також відсутні підстави для перерахунку пенсії з урахуванням кратності стажу за період роботи з 04.12.2006 по 06.12.2016 в інфекційному відділенні, так як відповідно до статті 60 Закон № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях), охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги до 01.01.2004 зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закони України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-IV).

Частинами 1 та 2 ст. 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Водночас суд звертає увагу, що законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII, набрав чинності 11.10.2017) доповнено пунктом 2-1 розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Відповідно до п. 2-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачених ст. 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 51 Закону №1788-ХІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

При цьому, вік позивача в цьому випадку не є спірним, а також відсутній спір між сторонами щодо перебування позивача на посадах у закладі охорони здоров`я, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років на підставі п. "е" ст.55 Закону №1788-ХІІ. Водночас, спірним є кількість здобутого позивачем страхового стажу.

Згідно зі статтею 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" від 04.11.1993 №909 відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 №1645-III, інфекційні хвороби це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Статтею 7 Закону №1645-III визначено, що лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому порядку на приватній власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Як встановлено судом, позивач працювала з 05.12.2006 року по 06.12.2016 року в КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» на посаді сестри медичної інфекційного відділення.

Відповідачем не спростовано факт віднесення КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» до закладу охорони здоров`я, робота в якому, зокрема на посадах середнього медичного персоналу, дає право на зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі. Так, пенсійний орган заперечує проти подвійного зарахування стажу лише з підстав набрання чинності 01.01.2004 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який не містить положень, аналогічних статті 60 Закону №1788-XII.

Водночас на момент виникнення спірних правовідносин стаття 60 Закону №1788-XII є чинною. Стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує приписи статті 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі № 485/103/17, від 04.12.2019 у справі №689/872/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню в цій справі.

Також, у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV та Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 був прийнятий раніше за Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням кратності стажу роботи, а саме у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 05.12.2006 року по 06.12.2016 року, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 26.02.2025 року, є протиправними.

Отже, перерахунок пенсії позивача з урахуванням кратності стажу має бути здійснений з дати з 26.02.2025.

Стосовно позовних вимог в частині визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправними щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки, починаючі з моменту переведення на пенсію за віком, а саме з 26.02.2025 року.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Згідно з ч. 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частина 2 статті 40 Закону №1058-ІV передбачає, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Зі змісту наведених норм вбачається, що ч. 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший вид пенсії за цим же законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії за цим же законом є незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Разом з тим, позивач раніше отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до іншого Закону - Закону №1788-XII, який визначає інші підстави та порядок призначення пенсії. Пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачці раніше не призначалась, відтак, у цьому випадку не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший в межах дії Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 зазначила, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV.

Отримуючи пенсію за вислугу років, позивач не отримувала пенсію, передбачену Законом №1058-ІV, а тому, звернувшись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком (за Списком №2), вона використала право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше.

Відмовляючи у обчисленні пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022, 2023, 2024 відповідач помилково ототожнив поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого в розрахунку пенсії останнім неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це мало б бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Відтак, позивач має право на виплату пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2022-2024.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.01.2019 у справі №577/2457/17 щодо аналогічних правовідносин.

З огляду на це, при призначенні у 2025 позивачу пенсії за віком відповідно до закону №1058-ІV повинен був бути застосований показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення, а саме за 2022-2024. Враховуючи наведене, відмова відповідача щодо обчислення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022-2024, є протиправною.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач не довів підстави відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачкою судовий збір, слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправними щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки, починаючи з моменту призначення пенсії за віком, а саме з 26.02.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки, починаючи з моменту переведення на пенсію за віком, а саме з 26.02.2025 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням кратності стажу роботи, а саме у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 05.12.2006 року по 06.12.2016 року, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 26.02.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням кратності стажу роботи, а саме у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 05.12.2006 року по 06.12.2016 року, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 26.02.2025 року, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський