Справа № 750/8114/25
Суддя: Косенко О. Д.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/8114/25
Провадження № 2-а/750/204/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Косенка О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Допи Вікторії Ігорівни, звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), у якому просить скасувати постанову № 284, 285, 286 від 11.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, 03.06.2025, Позивач отримав через Укрпошту три копії постанов начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.03.2025 року №284, №285, №286.

З постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №284 від 11.03.2025 року вбачається, що на Позивача було накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за те, що він відмовився від отримання направлення для проходження військово лікарської комісії та від проходження військово лікарської комісії, чим порушив абз. 3, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та вчинив в особливий період адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП;

Постановою №285 від 11.03.2025 року на Позивача було накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за те, що при перевірці уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 він не мав при собі військово облікового документу, чим порушив ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив в особливий період адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП.

З постанови №286 від 11.03.2025 року вбачається, що на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за те, що він в порушення вимог підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-ІХ не уточнив свої персональні дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року жодним із встановлених способів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП.

Як слідує із постанов начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.03.2025 №284, №285, №286 на розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не прибув, жодних пояснень не надав.

Позивач зазначає, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи щодо нього про вищевказані адміністративні правопорушення. Повістка про час та місце складання розгляду справ йому також не вручалася. Справи про адміністративні правопорушення були розглянуті та оскаржувані постанов винесені у його відсутність.

Позивач вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірно розглянув 11.03.2025 справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність, який не був повідомлений завчасно та у встановлений законом спосіб про розгляд даних справ, чим порушив процедуру розгляду справ, визначену кодексом України про адміністративні правопорушення та позбавив його права на захист.

Законодавством визначена послідовність дій щодо направлення особи на проходження військово-лікарської комісії: оповіщення з визначенням мети прибуття для проходження особою медичного огляду для визначення придатності до військової служби, виконання особою вимог законодавства щодо прибуття відповідно до повістки, отримання направлення на проходження медичного огляду, та здійснення проходження медичного огляду. Проте, повістки з метою прибуття для медичного огляду Позивачу не вручалось, направлення на проходження медичного огляду також, так само, оскаржувана постанова не містить посилання на докази відмови ОСОБА_1 від отримання направлення на медичний огляд та реєстрації зазначеного документа відповідно до п. 74 Порядку.

Щодо незаконності постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №285 від 11.03.2025 стосовно відсутності у Позивача при собі військово облікового документу, стверджує, що під час перевірки у нього військово облікового документа представником ІНФОРМАЦІЯ_2 , він мав при собі два військово облікових документа, а саме: приписне та електронний військово обліковий документ, який відповідно до п. 9 постанови КМУ №559 від 16.05.2025 має однакову юридичну силу з військово обліковим документом у паперовій формі.

Згідно даних з роздрукованого військово облікового документу ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , його номер в реєстрі Оберіг №8.

Щодо незаконності постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №286 від 11.03.2025 року щодо неуточнення своїх персональних даних у період з 18.05.2024 по 16.07.2024, представник Позивача зазначає, що за наявності офіційної інформації в реєстрах Оберіг щодо перебування Позивача на обліку в іншому ТЦК та СП, а саме: у 1 відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , можливістю Відповідачем отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді персональну інформацію про позивача, приміткою до ст. 210 -1 КУпАП, яка виключає відповідальність за порушення вказане у оскаржуваній постанові №286, у начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не було правових підстав притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане, на його думку, порушення.

Окремо представник Позивача звертає увагу на ту обставину, що навіть якби і застосовувалась відповідальність до Позивача за не своєчасне уточнення облікових даних, то строки притягнення його до відповідальності за дане правопорушення, станом на день винесення оскаржуваної постанови №286, пройшли.

Так, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Ухвалою суду від 18.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам надано строк для подачі заяв по суті справи. Також суд зобов`язав відповідача у строк для надання відзиву на позов надати копії матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №284 від 11.03.2025 вбачається, що 07.03.2025 об 11 год. 08 хв ОСОБА_1 було виписано направлення № 313 для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, однак від отримання вказаного направлення він відмовився чим порушив абз. 3, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та вчинив в особливий період адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП;

З постанови №285 від 11.03.2025 вбачається, що 07.03.2025 уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було скалено протокол № 285, у зв`язку з тим що при перевірці наявних у громадянина ОСОБА_1 документів було встановлення, що останній не мав при собі військово-облікового документа чим порушив ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив в особливий період адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП.

З постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №286 від 11.03.2025 року вбачається, що 11.03.2025 уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було скалено протокол № 286, за те, що він в порушення вимог підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-ІХ не уточнив свої персональні дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року жодним із встановлених способів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП.

За кожне вищевказане адміністративне правопорушення на Позивача було накладення штраф у розмірі 17 000 тис.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про необхідність задоволення позову.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон №3543-XII), Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (далі Порядок №560), Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 (далі - Положення).

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В ухвалі суду від 24.06.2025 про відкриття провадження у справі суд запропонував відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позов, а також зобов`язав відповідача у строк для надання відзиву на позов подати копії матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно із зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у справі № 750/8114/25, відповідач отримав копію, ухвали 03.07.2025.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не доведена. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Ураховуючи, що відзив на позов відповідачем також не надано, про поважні причини його не подання не повідомлено, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, кваліфікує це як визнання позовних вимог.

Положеннями статті 78 КАСУ визначено підстави звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, Відповідач не виконав обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України. У матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Суд також зазначає, що він позбавлений можливості без позиції сторони відповідача, заявленої у визначений КАС України спосіб, встановити суттєві обставини справи, зокрема підтвердити чи спростувати факт перебування Позивача на обліку у іншому органі ТЦК та СП, підстави його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вручення йому направлення на ВЛК без постановки на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 , тощо.

У зв`язку з вищевикладеним суд не вдається до детального аналізу доводів позивача, а також об`єктивної та суб`єктивної сторони діяння, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено Відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності не доведена. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях Позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено та заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 1455 грн, тоді як при оскарженні до суду постанови про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (до поданих процесуальних документів в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), що становить 484, 48 за одну вимогу (пункт 2 статті 4 та ч. 3. ст.5 Закону України «Про судовий збір»).

Відшкодування з Відповідача судового збору у надмірно сплаченому розмірі не відповідатиме принципу законності, а тому суд вбачає підстави для відшкодування Позивачу цих витрат у розмірі 1453 грн 44 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень задовольнити повністю.

Постанови у справі про адміністративне правопорушення № 284 від 11.03.25, № 285 від 11.03.2025, № 286 від 11.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Олег КОСЕНКО