Справа № 160/781/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/781/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 р. (суддя Неклеса О.М) в адміністративній справі №160/781/25 за позовом ОСОБА_1 до 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із урахуванням виплачених сум та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із урахуванням базового місяця - січень 2008 р. та із урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходив військову службу у відповідача, який не нарахував та не виплатив йому в повному обсязі індексацію грошового забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про порушення позивачем строку звернення до суду. Також вказано про відсутність підстав для здійснення на користь позивача розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р., із застосуванням при її обчисленні базового місяця січень - 2008 р.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту на посаді начальника 22 державної пожежно-рятувальної частини 2 пожежно-

рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області.

Представник позивача звернувся із адвокатським запитом №241021/АЗ-2 із проханням надати документи, пов`язані із проходженням позивачем служби цивільного захисту у Головному управлінні ДСНС України у Дніпропетровській області, зокрема наказ начальника про його звільнення зі служби, а також довідки про індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 01 березня 2018 р.

Відповідно до наданої довідки за період з 01 січня 2016 р. по 01 березня 2018 р. позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в розмірі 00,00 грн.

В листі від 25 грудня 2024 р. відповідачем зазначено, що здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 січня 2016 р. по 01 березня 2018 р. не є можливим.

У прийнятому рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 р. № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, які набули чинності з 19 липня 2022 р. Нова редакція вказаної статті більше не передбачала звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Водночас, частина перша даної статті визначає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Верховним Судом в постанові від 21 березня 2025 р. у справі №460/21394/23, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 р. у справі №990/156/23 вказано, що правовідносини, які мали місце у період до 19 липня 2022 р., підлягають правовому регулюванню згідно із положеннями статті 233 КЗпП України (у попередній редакції), а у період з 19 липня 2022 р. згідно норми статті 233 КЗпП України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

До суду ОСОБА_1 звернувся 11 січня 2025 р., заявивши позовні вимоги за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

Тобто, до вказаних правовідносин має бути застосована редакція статті 233 КЗпП України, що діяла до 19 липня 2022 р.

По суті позовних вимог слід вказати наступне.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).

В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Верховним Судом в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21 вказано, що схеми посадових окладів військовослужбовців, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, яка була чинною з 01 січня 2008 р. до 01 березня 2018 р. Тобто січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу (посадового окладу), за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. Також вказано, що у суду наявні підстави зобов`язати суб`єкта владних повноважень здійснити на користь особи перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, і це не є втручанням у його дискреційні повноваження.

Дані обставини свідчать про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо протиправної бездіяльності відповідача відносно не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р., із застосуванням базового місяця - січень 2008 р.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025р. в адміністративній справі №160/781/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 серпня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий