Справа № 640/13422/21
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року Справа№640/13422/21

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмове провадження) матеріали адміністративної справи № 640/13422/21 за адміністративним позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю АТП 044

про застосування арешту коштів,

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило суд застосувати арешт коштів на рахунках платника податків ТОВ АТП 044 (), що перебуває за адресою: 02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГНАТА ХОТКЕВИЧА, будинок 34.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

З посиланням на п.75.1. ст. 75 Податкового кодексу України позивач має проводити перевірки передбачені Податковим Кодексом України, а пп. 20.1.9 п.20.1 ст. 20 ПК України надає податковим органам вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

12.05.2021р. було розпочату фактичну перевірку ТОВ АТП 044 за адресою: м. Вараш, Мікрорайон Північної промислової зони, буд.30.

Під час проведення перевірки було надано лист-вимогу №5218/6/17-00-07-05-09 від 12.05.2021р. про проведення інвентаризації залишків пального на акцизному складі начальнику АЗС, яка відмовила у її проведенні, оскільки не має допуску до резервуарів.

Згідно із п. 94.4. ст. 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду (пп. 94.6.2 п. 94.6. ст. 94 Податкового кодексу України).

З посиланням на пп. 94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України просив задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/13422/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16 липня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Посадовими особами позивача 12.05.2021 року було розпочато фактичну перевірку ТОВ «АТП 044» за адресою: м. Вараш, Мікрорайон Північної промислової зони, буд. 30. Під час проведення перевірки було надано лист-вимогу № 5218/6/17-00-07-05-09 від 12.05.2021 року про проведення інвентаризації залишків пального на акцизному складі (уніфікований № 1013078) оператору АЗС Миколайчук Катерині Миколаївні.

Вважає такі дії позивача та саму вимогу про проведення інвентаризації залишків палива на акцизному складі, а тим більше позовну заяву про арешт коштів платника податків безпідставним, незаконним та необґрунтованим.

У позові зазначено, що відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 , у проведенні залишків пального було відмовлено, оскільки зі слів останньої, вона не має допуску до резервуарів, а тому неможливо провести інвентаризацію залишків пального на акцизному складі.

Означене не відповідає дійсності та суперечить законодавству, а саме Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів- лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 р. № 891, Типовому положенню про інструктажі, спеціальне навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки на підприємствах, в установах та організаціях України, затвердженим наказом МНС України від 29.09.2003 № 368, Переліку робіт (професій), що пов`язані з підвищеною пожежною небезпекою.

ТОВ «АТП 044» згідно договору №0708/20-1 на поставку обладнання від 07 серпня 2020 року було придбано та встановлено відповідне обладнання рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники, що також підтверджується видатковою накладною № 232 від 14 серпня 2020 року.

Відповідачем було забезпечено подання електронних документів для наповнення Реєстру, а отже, проведення інвентаризації залишків пального повинно відбуватись на підставі даних електронних документів, що подаються відповідачем позивачу кожного дня та даних Реєстру.

Директор АЗС не пройшла навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки, а тому не мала допуску до резервуару, як і працівники податкового органу.

Звернув увагу суду на той факт, що 19 травня 2021 року суддею Окружного адміністративного суду м. Києва Донець В.А. було винесено рішення у справі № 640/13323/21 за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 044» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, яким відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, рішенням від 13 травня 2021 року.

Стаття 94 Податкового кодексу містить виключний перелік підстав для застосування адміністративного арешту майна. Але жодної із перелічених підстав на день проведення перевірки не існувало.

Крім того, до відзиву на позовну заяву відповідачем був долучений витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000139) відповідно до якого убачається, що у провадженні Центрального апарату Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення: службові особи правоохоронного органу вимагають неправомірну вигоду у великому розмірі за не притягнення до відповідальності за результатами проведення перевірки.

Також відповідачем долучене його клопотання про стан кримінального провадження 0000139 та відповідь ДБР щодо отримання неправомірної вигоди посадовою особою позивача Трач В.В., за участю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за незастосування штрафу за результатами перевірки, яка стала підставою для звернення до суду із позовом про арешт коштів на рахунках платника податків.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/13422/21 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 року, справу передано на розгляд судді Кониченку Олегу Миколайовичу.

Ухвалою від 05 травня 2025 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято до розгляду адміністративну справу № 640/13422/21 за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю АТП 044, про застосування арешту коштів, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 8 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Абзацом другим підпункту 15.16 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

В газеті "Голос України" від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно розпочали функціонування 5 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 10 Положення про ЄСІТС, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку.

Пункт 17 Положення про ЄСІТС визначає, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 25 Положення про ЄСІТС процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Довідкою про доставку електронного документу в кабінет Електронного суду ухвала про прийняття справи до провадження була доставлена позивачу 05.05.25 о 15:39.

Відповідачу ухвала була направлена на його електронну адресу та рекомендованим листом за його місцезнаходженням.

Згідно до трекінгу Укрпошти 474 рекомендований лист Донецького окружного адміністративного суду повернуто на адресу суду із відміткою «Повернення Відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання) 02094 м. Київ Україна».

У період з 12 травня 2025 року по 19 травня 2025 року, з 22 серпня 2025 року по 12 вересня 2025 року суддя знаходився у щорічній відпустці.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суті, суд установив наступне.

У відповідності до Наказу позивача від 11.05.2021 року № 847-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «АТП 044» наказано провести фактичну перевірку з питань дотримання законодавства в сфері обігу підакцизних товарів товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 044" (код за ) на акцизному складі (уніфікований №1013078) за адресою: мікрорайон Північної промислової зони, буд. 30, м. Вараш, Рівненська обл. в період з 12.05.2021 року терміном на 10 діб. Період діяльності що перевіряється згідно статті 102 ПКУ.

Перевірку доручено провести співробітникам відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Рівненській області Філіпчуку Андрію та Сороці Роману.

Правовими підставами у наказі визначені: підпункти 80.2.5, 80.2.6 пункту 80.2 статті 80, керуючись статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755/УІ, із змінами та доповненнями, статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (із змінами та доповненнями).

На виконання вищезазначеного Наказу оформлені два направлення на перевірку від 11.05.2021 року №№ 1206/17-00-07-05-16, 1207/17-00-07-05-16 у яких зазначено, що вони пред`явлені разом і службовими посвідченнями та наказом про проведення перевірки начальнику АЗС Миколайчук К.М.

До матеріалів справи позивачем долучений лист на адресу відповідача № 5218/17-00-07-05-09 від 12.05.2021 року у якому зазначено: «Головне управління ДПС у Рівненській області на підставі підпункту 20.1.9. пункту 20.1. статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) та у зв`язку з проведенням фактичної перевірки (наказ № 847-п від 11.05.2021р.), провести 12 травня 2021 року інвентаризацію залишків пального на акцизному складі (уніфікований №1013078) за адресою: мікрорайон Північної промислової зони, буд. 30, м. Вараш, Рівненська обл., де здійснює діяльність ТОВ "АТП 044" (код за ) […]».

У цьому листі зазначено, вказані заходи проводити в присутності та за участі головних державних ревізорів інспекторів позивача Філіпчука Андрія та Сороки Романа, прізвища яких зазначені у Наказі про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку.

Докази вручення вказаного листа уповноваженій особі відповідача у матеріалах справи відсутній.

Начальником АЗС відповідача надані письмові пояснення на ім`я керівника ДПС у Рівненській області від 12.05.2021 року, де зазначено, що відповідно до листа № 5218/17-00-07-05-09 від 12.05.2021, неможливо провести інвентаризацію під час фактичної перевірки, оскільки відсутній доступ до резервуарів.

Крім того, посадовими особами позивача був складений Акт № №125/17-00-07-05 від 12.05.2021р., підписаний ОСОБА_4 та Сорокою Р.В., та містить підпис начальника АЗС Миколайчук К.М.

У вказаному Акті зазначено, що відповідно до наданих пояснень Миколайчук К.М., у проведенні інвентаризації залишків пального було відмовлено, оскільки, зі слів ОСОБА_1 , вона не має допуску до резервуарів.

Однак, аналізуючи пояснення ОСОБА_1 , у співставленні з Актом № №125/17-00-07-05 від 12.05.2021р, суд зазначає, що у поясненнях начальника АЗС відсутній термін «відмова» та за змістом пояснення відмови не містять.

Начальник відділу фактичних перевірок звернувся до керівника позивача із Зверненням про застосування адміністративного арешту майна платника податків без дати, з вказанням тільки місяця та року.

Рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 13.05.2021 року № 5296/6/17-00-07-05, час прийняття рішення 16 год. 20 хв. керівником Головного управління ДПС у Рівненській області був: 1) Застосований повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «АТП 044», , що перебуває (розміщене, зберігається ) за адресою 34400, РІВНЕНСЬКА ОБЛ. М. ВАРАШ МІКРОРАЙОН ПІВНІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОЇ ЗОНИ БУД. 30; 2) Надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ТОВ «АТП 044» та іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно платника

податків ТОВ «АТП 044», .

Як убачається із Єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала адміністративна справа № 640/13323/21 за заявою з Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 044" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.

Рішенням від 19 травня 2021 року суд відмовив у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 13 травня 2021 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області 26 травня 2021 року направило апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою суду від 01 червня 2021 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, а ухвалою суду від 14 червня 2021 року повернуто скаржнику.

Позивач 26 червня 2021 року повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 19 травня 2021 року. Одночасно скаржник подав до суду також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 14 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 044» було залишено без розгляду, оскільки апеляційна скарга була подана з пропуском строку, встановленого ч. 8 ст. 283 КАС України.

Рішення суду першої інстанції відповідно до даних реєстру набрало чинності 14 червня 2021 року.

Як встановлено Окружного адміністративного суду міста Києва у рішенні від 19 травня 2021 року у справі № 640/13323/21:

«[…] Між ТОВ "Кузнецовське АТП-15637" та ТОВ "АТП 044" укладено договір оренди від 14.06.2019 №2019-06-14/5, відповідно до якого орендодавець передає а орендар приймає в тимчасове володіння та користування майно нежитлову будівлю АЗС загальною площею 16,5 кв.м., а також місце для встановлення орендарем модулів паливних заправних в контейнерному виконанні та автомобільного газозаправного пункту модульного типу, а саме відкритий асфальтований майданчик загальною площею 200 кв.м. на території, що знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Вараш, мікрорайон Північний промислової зони, будинок 30.

Між ТОВ "Навітрек" та ТОВ "АТП 044" укладено договір від 07.08.2020 №0708/20-1 на поставку обладнання: рівнемір магнітострікційній "Navitrack MLS-01" (для виміру рівня бензину і дизелю), рівнемір магнітострікційній "Navitrack MLS-01" (для виміру рівня газу), модуль прийом та обробки сигналів, каблук пластиковий, NBR поплавок FB-05-N, послуги за компенсацію сертифікату по модулю F.

До відзиву додано сертифікат про акредитацію від 14.11.2019 щодо рівнемірів магнітострикційних "Navitrack MLS-01 …", сертифікат відповідності від 14.08.2020.

Відповідачем також додано квитанцію від 31.08.2021 про реєстрацію ТОВ "АТП-044" довідки про розпорядника акцизного складу пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 11.05.2021 №847-п та направлення на перевірку від 11.05.2021 №1206/17-00-07-05-16 та №1207/17-00-05-16 проведено перевірку ТОВ "АТП 044" за адресою: Рівненська область, місто Вараш, Мікрорайон Північної промислової зони, будинок 30.

У результаті проведення перевірки Головне управління ДПС у Рівненській області листом від 12.05.2021 №5218/6/17-00-07-05-09 повідомило позивача про проведення інвентаризації залишків пального на акцизному складі за адресою: Рівненська область, місто Вараш, Мікрорайон Північної промислової зони, будинок 30.

Відповідно до пояснень начальника АЗС Миколайчук К.М. від 12.05.2021, остання повідомила про неможливість проведення інвентаризації під час фактичної перевірки у зв`язку з відсутністю доступу до резервуарів.

Працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області складено акт від 12.05.2021 №125/17-00-07-05 про відмову в проведенні інвентаризації залишків пального.

Начальник відділу фактичних перевірок Головайчук А.П. звернувся до в.о. Начальника Головного управління ДПС у Рівненській області зі зверненням, у якому просив у зв`язку з відмовою в проведенні інвентаризації залишків пального під час фактичної перевірки ТОВ "АТП 044" застосувати повний адміністративний арешт майна.

Рішенням в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області від 13.05.2021 №5296/6/17-00-07-05 о 16:20 год. застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ "АТП 044" за адресою: Рівненська область, місто Вараш, мікрорайон Північної Промислової зони, будинок 30.

З метою перевірки обґрунтованості арешту платника податків Головне управління ДПС у Рівненській області протягом 24 годин з моменту встановлення зазначених обставин звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час призначення, проведення фактичної перевірки та накладення адміністративного арешту, ПК України).

Відповідно до статті 94 ПК України:

адміністративний арешт майна платника податків (арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (підпункт 94.1);

арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2);

арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (пункт 94.10).

Як встановлено судом, рішенням в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області від 13.05.2021 №5296/6/17-00-07-05 о 16:20 год. застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ "АТП 044" за адресою: Рівненська область, місто Вараш, мікрорайон Північної Промислової зони, будинок 30, у зв`язку з чим 14.05.2021 в системі "Електронний суд" зареєстровано заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників.

Заява Головного управління ДПС у Рівненській області від 14.05.2021, відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями 17.05.2021 о 12:23 год. розподілена судді Донцю В.А. та передана судді 17.05.2021 о 13:37 год. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2021 о 17:05 год. відкрито провадження в адміністративній справі.

Згідно з підпунктом 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з: відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вказаного 96-ти годинного строку та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим на підставі ПК України. Оскільки станом на час розгляду справи судом та постановляння рішення минуло 96 годин, встановлених законом для перевірки рішення в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області від 13.05.2021 №5296/6/17-00-07-05 про застосування повного адміністративного арешту майна відповідача, застосований адміністративний арешт є припинений відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України, тому вимоги податкового органу не підлягають задоволенню (наприклад, постанови Верховного Суду від 28.03.2019 справа №П/811/1722/17, від 21.04.2021 справа №820/1895/17).

На думку суду, наведені постанови Верховного Суду є релевантними до спірних відносин, позаяк тлумачення надавались відповідним нормам ПК України, тому форма звернення та провадження не змінює наведеного правового висновку. Крім того, особливості розгляду заяв податкових органів, установлених статтею 283 КАС України, не суперечать зазначеним висновкам.

Також суд зауважує, що відповідно до наданих пояснень начальника АЗС Миколайчук К.М. відсутній факт відмови у проведенні інвентаризації залишків пального на акцизному складі, оскільки начальником зазначено про відсутність у неї доступу до резервуарів унаслідок особливостей, що пов`язані з дотримання правил пожежної безпеки. За висновком суду, заява контролюючого органу не містить аргументів неможливості врахування показників приладів обліку, які товариством подаються постійно відповідно до "Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 [….]».

Тобто судом встановлено факти, які у силу приписів ст. 78 КАС України, які не підлягають доказуванню між тими ж сторонами:

1) Відповідач є орендарем АЗС загальною площею 16,5 кв.м., а також місце для встановлення орендарем модулів паливних заправних в контейнерному виконанні та автомобільного газозаправного пункту модульного типу, а саме відкритий асфальтований майданчик загальною площею 200 кв.м. на території, що знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Вараш, мікрорайон Північний промислової зони, будинок 30 відповідно до договору оренди від 14.06.2019 №2019-06-14/5, укладеного між ТОВ "Кузнецовське АТП-15637" та ТОВ "АТП 044" ;

2) Між ТОВ "Навітрек" та ТОВ "АТП 044" укладено договір від 07.08.2020 №0708/20-1 на поставку обладнання: рівнемір магнітострікційній "Navitrack MLS-01" (для виміру рівня бензину і дизелю), рівнемір магнітострікційній "Navitrack MLS-01" (для виміру рівня газу), модуль прийом та обробки сигналів, каблук пластиковий, NBR поплавок FB-05-N, послуги за компенсацію сертифікату по модулю F. У матеріалах справи наявні сертифікат про акредитацію від 14.11.2019 щодо рівнемірів магнітострикційних "Navitrack MLS-01 …", сертифікат відповідності від 14.08.2020;

3) Довідка про розпорядника акцизного складу пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, Квитанція від 31.08.2021 підтверджує реєстрацію ТОВ "АТП-044" як розпорядника акцизного складу пального;

4) Відповідно до пояснень начальника АЗС Миколайчук К.М. від 12.05.2021, остання повідомила про неможливість проведення інвентаризації під час фактичної перевірки у зв`язку з відсутністю доступу до резервуарів.

5) Відповідно до наданих пояснень начальника АЗС Миколайчук К.М. відсутній факт відмови у проведенні інвентаризації залишків пального на акцизному складі, оскільки начальником зазначено про відсутність у неї доступу до резервуарів унаслідок особливостей, що пов`язані з дотримання правил пожежної безпеки.

6) За висновком суду, заява контролюючого органу не містить аргументів неможливості врахування показників приладів обліку, які товариством подаються постійно відповідно до "Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 [….]».

7) Судом не підтверджена обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 13 травня 2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Відповідно пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (п. 94.3 ст. 94 ПК України).

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. (п. 94.4 ст. 94 ПК України).

У відповідності до п .94.5 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Пунктом 94.6 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

94.6.1. платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

94.6.2. іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Однак, як встановлено у цьому судовому рішенні, так і Рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва, відмова у проведенні інвентаризації з боку начальника АЗС відповідача була відсутня.

Докази того що начальник АЗС та перевіряючі мають відповідні допуски для роботи з резервуарами, де знаходяться різні види палива, сторонами суду не надано.

Заява контролюючого органу не містить аргументів неможливості врахування показників приладів обліку, які товариством подаються щоденно відповідно до "Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891.

Позивачем не наведено жодного аргументу та доказу того, що її посадовими особами витребувались у відповідача документи щодо наявності рівнемірів- лічильників та витратомірів-лічильників рівня пального у резервуарі та відповідна звітність, враховуючи, що позивач має доступ до всіх баз податкового органу, в тому числі до щоденних звітів відповідача.

Водночас ПК України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового борг.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

В свою чергу, положеннями пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.2 ПК України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до абзацу 1 пункту 89.5 статті 89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, а також зважаючи на те, що в процесі розгляду справи позивач своєму позові не посилалося на наявность у відповідача податкового боргу та його розміру, відсутності у нього майна, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу, то і у цьому випадку відсутні правові підстави для арешту коштів на рахунках відповідача.

З огляду на викладене суд вважає що у задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.

Щодо посилання відповідача на наявність кримінального провадження № 0000139 відносно посадових осіб позивача, пов`язаних із фактичною перевіркою що стала застосування адміністративного арешту відповідача, то відповідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначена справа № 570/2709/21, номер провадження 1-кп/570/294/2021 перебуває у провадженні Рівненський районного суду Рівненської області і будь якого судового рішення, як то вирок, тощо у означеній справі не винесено, тому не може слугувати підставою для задоволення/відмові позову.

Підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (з протоколами) (Європейська конвенція з прав людини), Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування арешту коштів на рахунках платника податків ТОВ АТП 044 (), що перебуває за адресою: 02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГНАТА ХОТКЕВИЧА, будинок 34.

Рішення складено та підписано 16 вересня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко