Справа № 460/15443/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/15443/24 пров. № А/857/31006/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року, головуючий суддя Щербаков В.В., ухвалене о 12:02 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 23.06.2025 року, у справі за адміністративним позовом Приватно виробничо-комерційної фірми "Фіалка" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватно виробничо-комерційна фірма "Фіалка" звернулась в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №702 від 12.11.2024 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 25 079 274 грн., з якого 16 719516 грн основне зобов`язання, 8 359758 грн штрафні санкції.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що всі первинні бухгалтерські документи складені належним чином та є в наявності, а порушення певними постачальниками товарів (робіт, послуг) процедури подання звітності не може бути підставою для висновків про порушення покупцем товарів (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування податкового кредиту, доходів та витрат, тому платник податків (покупець товарів, робіт, послуг) не повинен зазнавати відповідних негативних наслідків через можливу неправомірну діяльність контрагентів його контрагентів. Зауважує, що контролюючим органом не заперечувалися фактичні обставини щодо наявності у Позивача ТМЦ, згадка про які містяться у первинних документах сформованих за участі вище перелічених контрагентів, та подальше їх використання у господарській діяльності, яке належним чином відображене в даних бухгалтерського та податкового обліку. Тому, встановлені в ході перевірки порушення податкового законодавства щодо нереальності господарських операцій ПВКФ «Фіалка» із ТОВ «Ремікс» (), ТОВ «СТАНЛІБ» (), ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» (), ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» (), ТОВ «Хемптонс Трейд» () є безпідставні.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №702 від 12.11.2024 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУДПС у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у спірних правовідносинах має місце саме наявність інформації, що в ході проведення перевірки було встановлено нереальність господарських операцій позивача із рядом контрагентів, що стало наслідком завищення сум податкового кредиту із ПДВ. Зазначає, що для підтвердження реальності господарських операцій наявність первинних документів є обов`язковою умовою, проте не виключною, адже наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування, як витрат так і податкового кредиту, а отже обов`язковою умовою для підтвердження реальності є також встановлення реального руху активів в процесі господарських операцій. Перевіркою встановлено, що відсутні складські приміщення у контрагентів із яких здійснювалася відгрузка придбаних позивачем ТМЦ, адреса розташування яких внесена до представлених позивачем ТТН під час перевірки. Вказане на переконання контролюючого не можливість реального постачання таким контрагентом товарів. Звертає увагу, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною. Крім того, наголошує що в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження вибору контрагента, зокрема, але не виключно: докази ділового листування, отримання вигідних цінових пропозицій в порівняні з іншими постачальниками, службові відрядження посадових осіб для підписання документів, проведення переговорів, тощо.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Приватна виробнича-комерційна фірма «Фіалка» (Код , адреса: 35314, Рівненська область, Рівненський район, село Зоря, вул. Конституції, буд 24 кв. 16) є діючим суб`єктом господарювання (дата державної реєстрації: 18.02.1994 року, дата запису в ЄДР: 27.02.2007 року номер запису 0002077), не перебуває в процесі припинення, в тому числі, є зареєстрованою у контролюючих органах та є платником на загальній системі оподаткування та платником податку на додану вартість у відповідності із Витягом з реєстру платників податку на додану вартість №167, відтак, при здійсненні господарської діяльності має право на складання та реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зареєстрованими видами діяльності Приватної виробничо-комерційної фірми «фіалка» (надалі по тексту - позивач) є:

Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний),

Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад,

Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля,

Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи,

Код КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво,

Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням,

Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику,

Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.,

Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами,

Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Позивач здійснює свою діяльність щодо господарської діяльності з будівництва об`єктів згідно ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 04.04.2016 року №13-Л видана ПВКФ «Фіалка, яка є безстроковою у відповідності до п. 12 ч. 12 Закону «Про ліцензування видів господарської діяльності» та підтверджується відповідним листом з Державної інспекції архітектури та містобудування України.

ПВКФ «Фіалка» використовує найману працю її працівників та здійснює свою діяльність в офісному приміщені площею 311,5 кв. м. за адресою м. Рівне, провулок Шпанівський, 55, яким користується на підставі укладеного договору оренди №1 від 04.01.2021 року та в орендованих двох складських приміщеннях розташованих за адресами: 1) приміщення площею 327,2 кв. м., що знаходиться Рівненська область, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112 М.; 2) приміщення площею 1 065,8 кв. м., що знаходиться Рівненська область, Рівненський район, с. Ясининичі, вул. І.Франка, 2. Окрім того вказана інформація підтверджується повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через, які проводиться діяльність форми 20-ОПП подані 31.05.2021 року.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПВКФ «Фіалка» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, що містяться в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Ремікс» () за грудень 2022 року, з ТОВ «СТАНЛІБ» () за грудень 2022 року, ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» () за листопад 2023 року, ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» () за жовтень, листопад, грудень 2023 року, ТОВ «Хемптонс Трейд» () за жовтень, листопад, грудень 2023 року, за результатами якої складено акт №13680/Ж5/17-00-07-01-15/30207687 від 13.09.2024 року (далі акт перевірки).

Висновками акту перевірки №13680/Ж5/17-00-07-01-15/30207687 від 13.09.2024 року встановлено наступні порушення:

- п. 185.1. ст. 185, пп.«а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 розділу III Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту в сумі 16 719 516 грн, в т.ч.: за грудень 2022 року в сумі 754 108 грн. по ТОВ «СТАНШБ» (), за грудень 2022 року в сумі 927 748 грн. по ТОВ «РЕДМІКС» (код ЄДРГІОУ 43732557), за листопад 2023 року в сумі 3 370 946 грн. по TOB «НІК ТЕРМІНАЛ» (код 44580194), за жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року сумі 5 369 402 грн «ХЕМПТОНС ТРЕЙД» (код 44536061) , за жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року в сумі 6 297 312 грн. по ТОВ «ТИСЯЧА І ОДНА ДРІБНИЧКА» (код 43928167),

- що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 16 719 516 грн., в т.ч.: за грудень 2022 року в сумі 1 681 856 грн. та за грудень 2023 року в сумі 15 037 660 грн.

ПВКФ «Фіалка» заперечила висновки акту перевірки, у зв`язку із чим у відповідності до ст. 86 ПК України, позивачем було подано заперечення на акт перевірки №193 від 29.10.2024 року в яких позивач висловив незгоду із висновками, що містяться в ньому, разом із якими повторно надав для контролюючого органу ряд документів, щодо яких в акті перевірки містилося посилання як не надані, або не належні.

У відповідь на вказані заперечення позивача, контролюючим органом було надано відповідь №7386/Ж12/17-00-07-02-22 від 07.11.2024 року, в яких контролюючий орган відмовив у врахуванні доводів ПВКФ «Фіалка», що містилися у запереченнях до акту перевірки.

Одночасно, разом відповіддю на заперечення, 02.12.2024 року на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області: Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Р» №702 від 12.11.2024 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 25 079 274 грн., з якого 16 719516 основне зобов`язання, 8 359758 грн. штрафні санкції.

Позивач, вважає таке податкове повідомлення рішення протиправним, тому звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність податкової інформації про «фіктивність» контрагентів є неприйнятною оскільки склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів. Головне управління ДПС у Рівненській області належними і допустимими доказами у справі не довело факту наявності перелічених в акті перевірки порушень ПВКФ «Фіалка» в охопленому перевіркою періоді вимог податкового законодавства, отже слід визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУДПС у Рівненській області: «Р» №702 від 12.11.2024 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлено ст.78 ПК України.

Відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

За змістом п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п.203.1 ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п.1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26 січня 2016 року №21, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289 (далі- Порядок №21) податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II Адміністрування податків, зборів, платежів подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V Податок на додану вартість Податкового кодексу України.

За змістом п.6 розділу І Загальні положення Порядку №21 до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать, зокрема, податкова декларація з податку на додану вартість з додатками.

Пункт 6 розділу ІІІ Порядку №21 платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПВКФ «Фіалка» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, що містяться в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Ремікс» () за грудень 2022 року, з ТОВ «СТАНЛІБ» () за грудень 2022 року, ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» () за листопад 2023 року, ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» () за жовтень, листопад, грудень 2023 року, ТОВ «Хемптонс Трейд» () за жовтень, листопад, грудень 2023 року, за результатами якої складено акт №13680/Ж5/17-00-07-01-15/30207687 від 13.09.2024 року.

За приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. а пункту 198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з абз.3 п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 ст.198 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абз. 1-3 п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Пункт 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі-Положення №88) передбачає, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п. 2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з п. 2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» датою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише відсутність у контрагентів платника податків основних засобів, матеріальних та трудових ресурсів для виконання спірних господарських операцій; лише певні недоліки в оформленні первинних документів - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

При цьому, дослідження реальності господарської діяльності повинно здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Також визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Колегія суддів звертає увагу, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладним і факт внесення їх до Реєстру в строки визначені для складання та подання податкової звітності з ПДВ.

У відповідності до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом, а також включені ПВКФ «ФІАЛКА» до податкових декларацій з ПДВ за відповідні періоди, які були прийняті податковим органом без заперечень.

Згідно Постанови КМУ № 1165 від 11 грудня 2019 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», визначено повноваження податкового органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації, а також критерії за якими повинен діяти такий орган. А саме згідно п.5, п. 6, п. 7 зазначеного Порядку Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Щодо доводів апелянта відносно контрагента ТОВ «Станліб», які стосуються неможливості фактичного постачання товару через невстановлення джерела його походження, відсутність підтвердження переміщення товару в ланцюгу постачання від виробника до ПВКФ «Фіалка», а також невикористання контрагентами позивача складських приміщень для здійснення відвантаження, то колегія суддів не приймає такі доводи до уваги і зазначає наступне.

Як встановлено судом попередньої інстанції, між ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Станліб» було укладено договір поставки продукції №19-12 від 19.12.2022 року. На виконання такого договору ТОВ «Станліб» було поставлено меблі (столи та крісла офісні), в кількості та обсягах, що вказані у видаткових накладних (перелік яких наведено на ст. 12 Акту перевірки) на загальну суму 4 524 648,24 грн. з ПДВ. Вказані видаткові накладні надавалися до перевірки, зауважень щодо повноти їх змісту контролюючим органом не висунуто. Відгрузка та фактична доставка товару по маршруту м. Рівне, вул. Млинівська до вул. Кн. Володимира, 112М здійснювалася ПВКФ «Фіалка» власними транспортними засобами, що підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними, перелік яких наведено на ст. 14 Акту перевірки, подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП.

Однак, у акті перевірки стверджується, що згідно даних повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП у ТОВ «Станліб» відсутні відповідні складські приміщення по вул. Млинівська у м. Рівне, та правові підстави для їх використання. Однак, як слідує із доводів та пояснень позивача щодо наявності у ТОВ «Станліб» відповідних складських приміщень по вул. Млинівська у м. Рівне, та правових підстав для їх використання, то з даного приводу позивач звернувся із запитом до свого контрагента (з метою відповідного з`ясування даних обставин. У відповідь на такий запит, ТОВ «Станліб» своїм листом повідомило, що за запитуваними адресами, а саме м. Рівне вул. Млинівська, наявні складські приміщення логістичних центрів, які використовуються ТОВ «Станліб» на умовах договорів зберігання, що укладені із контрагентами ТОВ «Станліб» - власниками таких логістичних центрів. А відтак, відвантаження поставленої продукції здійснювалося із найближчого логістичного складу у м. Рівне, що розташований по вул. Млинівська. При цьому, ТОВ «Станліб» в повній мірі підтвердило фактичні обставини здійснення господарських операцій між ТОВ «Станліб» та ПВКФ «ФІАЛКА» згідно умов договору поставки №19-12 від 19.12.2022 року.

Щодо доводів відповідача про те, що у названого контрагента позивача відсутні транспортні засоби, згадка про які міститься в товарно-транспортних накладних, якими здійснювалася доставка товару позивачу, то колегія суддів не приймає такі доводи до уваги, і зазначає, що позивачем було повідомлено про те, що доставка товару здійснювалася власними засобами позивача.

Разом з тим, у відомостях про перевізника товар згідно перелічених у акту перевірки товарно-транспортних накладних, вказано, що перевізником є ПВКФ «Фіалка». Обставини щодо наявності у позивача відповідних транспортних засобів підтверджуються подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП, а також відомостями внесеними до Акту перевірки щодо наявності у позивача відповідних вантажних транспортних засобів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відомості про перевезення товару від ТОВ «Станліб», були належними чином відображені позивачем у подорожніх листах.

Крім цього, в ході реєстрації податкових накладних по операціям із ТОВ «Станліб», ДПС України рішень про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних не приймалося, що спростовує доводи відповідача про неможливість прослідування походження відповідного товару по ланцюгу постачання, так і виконання із ПВКФ «Фіалка» укладеного правочину, адже у разі відсутності такого товару по даним ЄРПН у контрагента позивача, податковим органом було б безумовно прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, шо між ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Ремікс» було укладено договір поставки продукції №19-12 від 19.12.2022 року.

На виконання такого договору ТОВ «Ремікс» було поставлено меблі (тумби, комоди, вітальні) в кількості та обсягах, що вказані у видаткових накладних (перелік яких наведено на ст. 18-19 Акта перевірки) на загальну суму 5 566 498,02 грн. з ПДВ. Вказані видаткові накладні надавалися до перевірки, зауважень щодо повноти їх змісту контролюючим органом не висунуто. Вигрузка та фактична доставка товару по маршруту м. Рівне, вул. Старицького до вул. Кн. Володимира, 112М здійснювалася ПВКФ «Фіалка» власними транспортними засобами, що підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними, перелік яких наведено на ст. 20 Акту перевірки, подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП.

Однак, в акті перевірки стверджується, що у даного контрагента відсутні складські приміщень у м. Рівному по вул. Старицького. Як слідує із доводів та пояснень позивача, з даного приводу позивач звернувся із запитом до свого контрагента з метою відповідного з`ясування даних обставин. У відповідь на такий запит, ТОВ «Ремікс» вказало, що за запитуваними адресами за вказаними у листі адресами: м. Рівне вул. Старицького, ТОВ «Ремікс» використовує складські приміщення логістичних центрів, згідно умов договорів зберігання. Тому, відвантаження продукції здійснювалося із найближчих логістичних центрів, що розташовані за вказаними адресами. При цьому, ТОВ «Ремікс» в повній мірі підтвердило фактичні обставини здійснення господарських операцій між ТОВ «Ремікс» та ПВКФ «ФІАЛКА» згідно умов договору поставки №19-12 від 19.12.2022 р. Вказані запит та відповідь наявні в матеріалах справи.

Щодо доводів контролюючого органу про відсутність у названого контрагента позивача транспортних засобів, згадка про які міститься в товарно-транспортних накладних, якими здійснювалася доставка товару позивачу, то з даного приводу позивачем було повідомлено, що доставка товару здійснювалася засобами позивача. У відомостях про перевізника товар згідно перелічених у акту перевірки товарно-транспортних накладних, чітко вказано, що перевізником є ПВКФ «Фіалка». Обставини щодо наявності у Позивача відповідних транспортних засобів підтверджуються подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП, а також відомостями внесеними до Акту перевірки щодо наявності у Позивача відповідних вантажних транспортних засобів.

Як встановлено судом, відомості про перевезення товару від ТОВ «Ремікс», були належними чином відображені позивачем у даних подорожнього листів наявних у нього вантажних транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в ході реєстрації податкових накладних по операціям із ТОВ «Ремікс», податковим органом рішень про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних не приймалося, що також спростовує інформацію відповідача про неможливість прослідування походження відповідного товару по ланцюгу постачання, так і виконання із ПВКФ «Фіалка» укладеного правочину, адже у разі відсутності такого товару по даним ЄРПН у контрагента позивача, ДПС України було б безумовно прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, що між ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» було укладено договір поставки продукції №01/11-23 від 01.11.2023 року. На виконання такого договору ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» було поставлено будівельні-матеріали та обладнання (тканина синтетична для гідроізоляції та сантехнічні вироби) в кількості та обсягах, що вказані у видаткових накладних (перелік яких наведено на ст. 26-27 Акта перевірки) на загальну суму 20 225 676,16 грн. з ПДВ. Вказані видаткові накладні надавалися до перевірки, зауважень щодо повноти їх змісту контролюючим органом було. Відгрузка та фактична доставка товару по маршруту м. Рівне, вул. Млинівська до вул. Кн. Володимира, 112М здійснювалася ПВКФ «Фіалка» власними транспортними засобами, що підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними, перелік яких наведено на ст. 27-28 Акта перевірки, подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП.

Однак, в акті перевірки стверджується, що у даного контрагента відсутні складські приміщень у м. Рівному по вул. Млинівська. Однак, як слідує із доводів та пояснень позивача, з даного приводу позивач звернувся із запитом до свого контрагента з метою відповідного з`ясування даних обставин. У відповідь на такий запит, ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» вказало, що за запитуваними адресами за вказаними у листі адресами: м. Рівне вул. Млинівська, ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» використовує складські приміщення логістичних центрів, згідно умов договорів зберігання. Тому, відвантаження продукції здійснювалося із найближчих логістичних центрів, що розташовані за вказаними адресами. При цьому, ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» в повній мірі підтвердило фактичні обставини здійснення господарських операцій між ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» та ПВКФ «ФІАЛКА» згідно умов договору поставки №01/11-23 від 01.11.2023 року.

Щодо твердження контролюючого органу про відсутність у названого контрагента транспортних засобів, згадка про які міститься в товарно-транспортних накладних, якими здійснювалася доставка товару позивачу, то з даного приводу позивач надав документи, що доставка товару здійснювалася власними засобами позивача. У відомостях про перевізника товар згідно перелічених у акту перевірки товарно-транспортних накладних, вказано, що перевізником є ПВКФ «Фіалка». Обставини щодо наявності у Позивача відповідних транспортних засобів підтверджуються подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП, а також відомостями внесеними до Акту перевірки щодо наявності у Позивача відповідних вантажних транспортних засобів.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відомості про перевезення товару від ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ», були належними чином відображені позивачем у даних подорожнього листів наявних у нього вантажних транспортних засобів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в ході реєстрації податкових накладних по операціям із ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ», ДПС України рішень про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних не приймалося, що також фактично спростовує інформацію відповідача про неможливість прослідування походження відповідного товару по ланцюгу постачання, так і виконання із ПВКФ «Фіалка» укладеного правочину, адже у разі відсутності такого товару по даним ЄРПН у контрагента Позивача, ДПС України було б безумовно прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, що між ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Хемптонс Трейд» було укладено договір поставки продукції №СЕ 11-09/23-17 від 11.09.2023 р. На виконання такого договору ТОВ «Хемптонс Трейд» було поставлено будівельні-матеріали та обладнання (плитка керамічна у асортименті, сантехнічні вироби та обладнання) в кількості та обсягах, що вказані у видаткових накладних (перелік яких наведено на ст. 44 Акту перевірки) на загальну суму 32 216 414 грн. з ПДВ. Вказані видаткові накладні надавалися до перевірки, зауважень щодо повноти їх змісту контролюючим органом не висунуто. Відгрузка та фактична доставка товару по маршруту м. Рівне, вул. Млинівська до вул. Кн. Володимира, 112М здійснювалася ПВКФ «Фіалка» власними транспортними засобами, що підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними, перелік яких наведено на ст. 45-46 Акту перевірки, подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП.

Щодо доводів апелянта про те, що у даного контрагента відсутні складські приміщень у м. Рівному по вул. Млинівська, то колегія суддів зазначає, що як слідує із доводів та пояснень позивача, з даного приводу позивач звернувся із запитом до свого контрагента з метою відповідного з`ясування даних обставин. У відповідь на такий запит, ТОВ «Хемптонс Трейд» вказало, що за запитуваними адресами за вказаними у листі адресами: м. Рівне вул. Млинівська, ТОВ «Хемптонс Трейд» використовує складські приміщення логістичних центрів, згідно умов договорів зберігання. Тому, відвантаження продукції здійснювалося із найближчих логістичних центрів, що розташовані за вказаними адресами. При цьому, ТОВ «Хемптонс Трейд» в повній мірі підтвердило фактичні обставини здійснення господарських операцій між ТОВ «Хемптонс Трейд» та ПВКФ «ФІАЛКА» згідно умов договору поставки №СЕ 11-09/23-17 від 11.09.2023 року.

Разом з тим, твердження контролюючого органу про відсутність у названого контрагента позивача транспортних засобів, згадка про які міститься в товарно-транспортних накладних, якими здійснювалася доставка товару позивачу, то колегія суддів звертає увагу, що позивачем було повідомлено, що доставка товару здійснювалася власними засобами позивача. У відомостях про перевізника товар згідно перелічених у акту перевірки товарно-транспортних накладних, вказано, що перевізником є ПВКФ «Фіалка». Обставини щодо наявності у позивача відповідних транспортних засобів підтверджуються подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП, а також відомостями внесеними до Акту перевірки щодо наявності у Позивача відповідних вантажних транспортних засобів.

Отже, відомості про перевезення товару від ТОВ «Хемптонс Трейд», були належними чином відображені позивачем у даних подорожнього листів наявних у нього вантажних транспортних засобів.

Окрім того, судом враховано, що в ході реєстрації податкових накладних із ТОВ «Хемптонс Трейд», контролюючим органом рішень про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних не приймалося, що також фактично спростовує інформацію відповідача про неможливість прослідування походження відповідного товару по ланцюгу постачання, так і виконання із ПВКФ «Фіалка» укладеного правочину, адже у разі відсутності такого товару по даним ЄРПН у контрагента Позивача, ДПС України було б безумовно прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

Як видно з матеріалів справи, що між ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» було укладено договір поставки продукції №ТІ 25-09/23-17 від 25.09.2023 року. На виконання такого договору ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» було поставлено будівельні-матеріали та обладнання (плитка керамічна у асортименті, сантехнічні вироби та обладнання, обладнання для систем опалення) в кількості та обсягах, що вказані у видаткових накладних (перелік яких наведено на ст. 62 Акту перевірки) на загальну суму 6 297 311,50 грн. з ПДВ. Вказані видаткові накладні надавалися до перевірки, зауважень щодо повноти їх змісту контролюючим органом не висунуто. Відгрузка та фактична доставка товару по маршруту м. Рівне, вул. Млинівська до вул. Кн. Володимира, 112М здійснювалася ПВКФ «Фіалка» власними транспортними засобами, що підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними, перелік яких наведено на ст. 63-64 Акта перевірки, подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП.

Однак, в акті перевірки стверджується, що у даного контрагента відсутні складські приміщення у м. Рівному по вул. Старицького. к слідує із доводів та пояснень позивача, з даного приводу позивач звернувся із запитом до свого контрагента з метою відповідного з`ясування даних обставин. У відповідь на такий запит, ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» вказало, що за запитуваними адресами за вказаними у листі адресами: м. Рівне вул. Млинівська, ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» використовує складські приміщення логістичних центрів, згідно умов договорів зберігання. Тому, відвантаження продукції здійснювалося із найближчих логістичних центрів, що розташовані за вказаними адресами. При цьому, ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» в повній мірі підтвердило фактичні обставини здійснення господарських операцій між ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» та ПВКФ «ФІАЛКА» згідно умов договору поставки №ТІ 25-09/23-17 від 25.09.2023 року.

Щодо твердження контролюючого органу про відсутність у названого контрагента позивача транспортних засобів, згадка про які міститься в товарно-транспортних накладних, якими здійснювалася доставка товару позивачу, то з даного приводу позивачем було повідомлено, що доставка товару здійснювалася власними силами та засобами позивача. У відомостях про перевізника товар згідно перелічених у акту перевірки товарно-транспортних накладних, чітко вказано, що перевізником є ПВКФ «Фіалка». Обставини щодо наявності у Позивача відповідних транспортних засобів підтверджуються подорожніми листами вантажних автомобілів, договорами оренди транспортних засобів, повідомленнями ПВКФ «Фіалка» про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться за формою №20-ОПП, а також відомостями внесеними до Акту перевірки щодо наявності у позивача відповідних вантажних транспортних засобів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, що відомості про перевезення товару від ТОВ «Тисяча і одна дрібничка», були належними чином відображені позивачем у даних подорожнього листів наявних у нього вантажних транспортних засобів.

Крім того, що в ході реєстрації податкових накладних по операціям із ТОВ «Тисяча і одна дрібничка», ДПС України рішень про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних не приймалося, що спростовує інформацію відповідача про неможливість прослідування походження відповідного товару по ланцюгу постачання, так і виконання із ПВКФ «Фіалка» укладеного правочину, адже у разі відсутності такого товару по даним ЄРПН у контрагента Позивача, ДПС України було б безумовно прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що ПВКФ «Фіалка» з метою підтвердження відповідних відомостей щодо подальшого руху придбаних у ТОВ «Ремікс», ТОВ «СТАНЛІБ», ТОВ НІК ТЕРМІНАЛ», ТОВ «Тисяча і одна дрібничка», ТОВ «Хемптонс Трейд» товарно-матеріальних цінностей (будівельних матеріалів, меблів та обладнання), додатково надала оборотно-сальдові відомості щодо оприбуткування придбаних ТМЦ в складському обліку, накладні на відпуск (внутрішнє переміщення) названих ТМЦ до місця їх використання, відповідні акти про їх списання внаслідок використання в ході власної господарської діяльності, договори будівельного підряду/субпідряду, акти приймання виконаних будівельних робіт, акти звірки взаєморозрахунків, що підтверджують використання названих ТМЦ в ході виконання будівельних робіт, а також інвентаризаційні описи складських залишків, які формувалися за результатами інвентаризації в ході здійснення попередніх перевірок контролюючого органу

Вказані, документи у своїй сукупності підтверджують обставини щодо подальшого руху придбаних у ТОВ «Ремікс» (), ТОВ «СТАНЛІБ» (), ТОВ «НІК ТЕРМІНАЛ» (), ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» (),ТОВ «Хемптонс Трейд» () товарно-матеріальних цінностей, та їх подальше використання в господарській діяльності позивача.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 27 вересня 2023 року у справі №380/14750/21 вказав, що ТТН на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки. Вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків (як на це звертав увагу податковий орган) не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, у тому числі видаткових та товарно-транспортних накладних, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичне здійснення таких операцій.

Крім того, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. З урахуванням наведеного необхідно зазначити, що, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, недоліки такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Колегія суддів зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні витрат і податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю, а тому відсутність підпису відповідальної особи порту на ТТН не може свідчити про відсутність господарської операції, оскільки такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо, а зі змісту інших документів можливо спростувати та уточнити недостатню інформацію.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в усіх випадках позивачем здійснювалося придбання будівельних матеріалів, які згодом використовувались в ході основної своєї господарської діяльності наданні послуг будівельного підряду, про що міститься згадка у вступній частині акту перевірки щодо в розділі основних видів діяльності позивача. Тобто, за результатами вищезгаданих операцій мала місце зміна майнового стану позивача, структури наявних у нього основних засобів чи товарів в обороті, а також наявних у нього грошових коштів.

При цьому, як вбачається із акту перевірки, висновки відповідача про безтоварність спірних операцій ґрунтуються виключно на твердженні контролюючого органу, щодо наявності нього податкової інформації про те, що контрагенти позивача є недобросовісними, та не могли забезпечити реальне виконання спірних операцій

А відтак, якщо податковий орган вказує, що постачальники ПВКФ «ФІАЛКА» є недобросовісними, мають негативну історію платника податків, а їхня діяльність не спрямована досягнення реальної цілі господарської діяльність, то такі обставини мали бути виявленні саме на стадії реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідком чого мало бути прийняте рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації. Зазначений правовий механізм, якраз і створений державою для того щоб відсіювати недобросовісних платників податків та не допускати їх до підриву нормальної господарської діяльності решти платників податків.

Однак, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкових накладних виписаних вище переліченими контрагентами-постачальниками, то у ПВКФ «ФІАЛКА» були усі підстави вважати, що його постачальники відповідають усім критеріям добросовісності та мають показники позитивної податкової історії платника податку.

Матеріалами справи підтверджено, що на час проведення перевірки всі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків, разом з тим, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.

Збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що інформація про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДПС може бути підставою для висновків щодо реальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє. За умови не встановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, оскільки під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і придбавати товари для використання у господарській діяльності, незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його вплив.

Аналогічна позиція викладена у постанові КАС ВС від 9 березня 2019 року по справі № 810/302/15.

З огляду на наведене, ПВКФ «ФІАЛКА» не може нести юридичну відповідальність у вигляді зменшення сум податково кредиту за недотримання її контрагентами норм Податкового кодексу України, в тому числі, дотримання термінів подачі податкової звітності.

А відтак, правомірність формування податкового кредиту з ПДВ ПВКФ «ФІАЛКА» ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки податковий кредит сформований на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, отриманих від контрагентів, які мали спеціальну правосуб`єктність.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що наявні хиби у товарно-транспортних накладних свідчать про свідчить про неможливість реального переміщення придбаного ПВКФ «Фіалка» товару. Зазначений висновок є очевидно суперечним, оскільки суперечить іншим даним встановленим в ході перевірки, в тому числі відомостями щодо фактичного використання товару.

Відтак, ПВКФ «Фіалка» мала законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних від вище перелічених контрагентів, та правомірно включила їх до складу податкового кредиту за відповідні періоди.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що ГУ ДПС у Рівненській області належними і допустимими доказами у справі не довело факту наявності перелічених в акті перевірки порушень ПВКФ «Фіалка» в охопленому перевіркою періоді вимог податкового законодавства, отже податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області №702 від 12.11.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім цього, згідно із ч. 2ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі №460/15443/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич
Повний текст постанови складено 16.09.2025