Справа № 320/34140/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року справа № 320/34140/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний Суд» звернувся ОСОБА_1 із позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України протиправною;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України вирішити по суті питання про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби на період фактичного звільнення.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що за наслідками медичного огляду гарнізонної ВЛК НВМКЦ «ГВКТ» (військово-лікарська комісія Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь») складено довідку від 15.01.2024 № 1040, згідно з якою його визнано придатним до військової служби. Не погоджуючись із такою довідкою позивачем подано заяву до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України із проханням переглянути постанову ВЛК (Довідку ВЛК) від 15.01.2024 № 1040.

Разом з тим, відповідач листом від 18.05.2024 № 59819/11046 повідомив позивача, що у зв`язку із тим, що останнім пропущено місячний термін для звернення, скарга про перегляд постанови ВЛК НВМКЦ «ГВКТ» від 15.01.2024 № 1040 розгляду не підлягає.

Крім того, запропоновано звернутися до ТЦК та СП за місцем проживання позивача з метою вирішення питання про направлення на проведення медичного огляду ВЛК у одному із закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, за узгодженням із відповідною штатною ВЛК.

На переконання позивача, якщо відповідач вирішив, що його заяву слід розглядати органу ТЦК та СП за місцем проживання, останній мав вказану заяву направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання за належністю.

Позивач стверджує, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, оскільки відповідач був наділений повноваженнями самостійного вирішення питань, викладених у його заяві про перегляд постанови, як шляхом направлення у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, так і шляхом передання заяви з додатками для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову шляхом надання копій усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; надання уточненої позовної заяви (у двох примірниках), в якій чітко визначити зміст позовних вимог позивача до відповідача в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності; зазначити повну адресу місця проживання позивача; надання доказів, на які позивач посилається у позовній заяві, зокрема, докази звільнення з військової служби 29.02.2024, копію Довідки ВЛК №1040 та копію заяви до ЦВЛК із доданими до неї документами.

12.08.2024 через підсистему «Електронний Суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої додано докази усунення недоліків, зокрема, уточнену позовну заяву.

Так, в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 звертається з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України з вимогами:

- визнати бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України протиправною щодо відсторонення від самостійного вирішення питань, викладених в Заяві позивача, шляхом направлення позивача у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України (згідно п.3.13 глави 3 розділу ІІ Положення), та передання Заяви з додатками до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України вирішити по суті питання про ступінь придатності позивача до військової служби на період фактичного звільнення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2024, для усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання уточненої редакції позовної заяви, підписаної позивачем.

14.11.2024 на виконання вимог ухвали суду від 04.11.2024 позивачем подано до суду докази усунення недоліків позову, а саме надано уточнену редакцію позовної заяви, підписану позивачем, в паперовому вигляді із примірником позову для відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Витребувано докази у справі від позивача: копію постанови (довідки) ВЛК №1040 від 15.01.2024; письмові пояснення та докази щодо дати ознайомлення з цією постановою;

Витребувано докази у справі від відповідача: витяг із ЄДР на відповідача; копію Положення (Статуту) про Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України; склад Комісії станом на 29.02.2024; копію заяви позивача від 17.04.2024 із усіма доданими документами та наданої відповіді; письмові пояснення щодо розгляду заяви позивача від 17.04.2024, копії всіх наявних доказів, які прийняті до уваги при її розгляді; письмові пояснення та докази про те, в якому журналі була зареєстрована дана заява та копії усіх накладених на неї резолюцій.

22.12.2024 через підсистему «Електронний Суд» позивачем подано клопотання про долучення доказів до якого додано копію заяви, датованої 17.04.2024 (про перегляд постанови) та копію довідки гарнізонної ВЛК НВМКЦ «ГВКТ» довідку від 15.01.2024 № 1040.

03.03.2025 через підсистему «Електронний Суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній стверджує про правомірність оскаржуваних дій (бездіяльності) та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.03.2025 через підсистему «Електронний Суд» позивачем подано відповідь на відзив у якому останній заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що відповідачем не здійснено ніяких дій стосовно направлення його на переогляд відповідно до пункту 3.13 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, хоча мав на це повноваження або не передав заяву за належністю, як останній вважав до ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме ця бездіяльність відповідача ним і оскаржується.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання сторін щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

Враховуючи зазначене вище, з огляду на предмет і підстави позову, склад учасників справи та обсяг поданих матеріалів, судом здійснено розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м.Києві 10.04.2001р, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

29.02.2024 року позивач був звільнений з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується відомостями військового квитка позивача.

Згідно Довідки Гарнізонної Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 15.01.2024 № 1040 проведено медичний огляд позивача молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1974 р.н. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Змішаний астигматизм правого ока в 3,5 D при далекозорості 2,0 D, Змішаний астигматизм в 5,0 D при далекозорості 2,0 D лівого ока при гостроті зору з корекцією правого ока 0,5, лівого ока 1,0. Артифакія обох очей. Авітрія, відкритокутова І ст. глаукома правого ока. Каратотомічні рубці рогівок обох очей. Гіперліпідемія. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходження військової служби. На підставі статей 26-в графи ІІ Розкладу хвороб - придатний до військової служби.

Позивач звернувся на ім`я начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України із заявою від 17.04.2024 з проханням переглянути постанову ВЛК (Довідку ВЛК) №1040 від 15.01.2024.

Вказану заяву зареєстровано відповідачем за вхідним номером 3-4477 від 25.04.2024, що слідує з відтиску штампу на заяві.

Листом від 18.05.2024 № 598/9/11046 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України за підписом Начальника комісії голови Військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України полковника медичної служби ОСОБА_2 повідомила позивача, що у зв`язку із тим, що останнім пропущено місячний термін для звернення, скарга про перегляд постанови ВЛК НВМКЦ «ГВКТ» від 15.01.2024 № 1040 розгляду не підлягає.

Крім того, запропоновано звернутися до ТЦК та СП за місцем проживання позивача з метою вирішення питання про направлення на проведення медичного огляду ВЛК у одному із закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, за узгодженням із відповідною штатною ВЛК.

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно- правовими актами.

Згідно статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК), які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 1.3 тієї ж глави цього розділу, зокрема, встановлено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Отже, визначення та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців відбувається під час проведення військово-лікарської експертизи.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Відповідно до п. 2.4.10 розділу І Положення № 402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

За пунктом 3.1. Положення № 402 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

Так, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У статті 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства (частина друга).

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (частина третя).

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (частина четверта).

За приписами статті 17 Закону № 393/96-ВР скарга на рішення, що оскаржувалось, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються.

Пропущений з поважної причини термін може бути поновлений органом чи посадовою особою, що розглядає скаргу.

Вивчивши заяву позивача від 17.04.2024, подану на адресу ЦВЛК ЗСУ, суд зазначає, що вона по своїй суті є скаргою, оскільки прохальна частина містить вимогу щодо перегляду постанови (довідки) ВЛК НВМКЦ «ГВКТ» від 15.01.2024 № 1040.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою (скаргою) про перегляд постанови ВЛК НВМКЦ «ГВКТ» (Довідка ВЛК) №1040 від 15.01.2024 позивач звернувся до відповідача 25.04.2024, що слідує з відтиску штампу на заяві за вхідним номером 3-4477 від 25.04.2024. Отже, ОСОБА_1 пропустив встановлений Законом № 393/96-ВР місячний термін, при цьому клопотань про поновлення пропущеного строку не заявляв.

У позовній заяві позивач також не зазначає причини пропуску строку для звернення із зазначеною вище заявою (скаргою) до ЦВЛК ЗСУ.

Відповідно до пункту 3.13 Положення № 402, громадяни, які звільнені з військової служби у запас або у відставку без проведення медичного огляду ВЛК або не згодні з постановою ВЛК про ступінь придатності до військової служби на період фактичного звільнення та ставлять питання про перегляд цієї постанови, оглядаються ВЛК закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України за узгодженням зі штатною ВЛК регіону за направленням керівника районного, міського ТЦК та СП. Цей медичний огляд проводиться незалежно від причини звільнення, але не пізніше ніж через п`ять років після звільнення.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву із посиланням на пункту 3.13 Положення № 402 зазначає, що скориставшись своїм правом, звернувся до відповідача із відповідною заявою, разом з тим, відповідачем таке право позивача не оскаржується, а лист від 18.05.2024 № 59819/11046 містить роз`яснення щодо порядку такого звернення до ТЦК та СП за місцем проживання позивача з метою вирішення питання про направлення на проведення медичного огляду ВЛК у одному із закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, за узгодженням із відповідною штатною ВЛК.

Щодо доводів позивача, що якщо відповідач вирішив, що його заяву слід розглядати органу ТЦК та СП за місцем проживання, останній мав вказану заяву направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання за належністю суд зазначає наступне.

За пунктом 2.3.4 Положення № 402 ЦВЛК має право, серед іншого, направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів.

Суд зазначає, що Центральна військово-лікарська комісія має право, але не обов`язок направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів.

Формулювання «має право» свідчить, що направлення у заклади охорони здоров`я є дискреційним повноваженням, тобто таким, що здійснюється за розсудом ЦВЛК у межах компетенції, а не обов`язком, який вона зобов`язана виконувати в кожному випадку за фактом звернення.

Враховуючи, що позивачем пропущений строк оскарження постанови гарнізонної ВЛК до ЦВЛК і в заяві (скарзі) не повідомлено про наявність поважних причин пропуску такого строку заява позивача від 17.04.2024 була правомірно залишена без розгляду, адже позивачем пропущений місячний строк на оскарження постанови, що з урахуванням вимог п.3.2 глави 3 розділу І Положення №402 має наслідком залишення поданої скарги без розгляду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом також береться до уваги, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242-246, 249, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.