Справа № 520/17143/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 вересня 2025 року № 520/17143/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову ОСОБА_1 в переведені на пенсію зі зниженням пенсійного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.04.2025 року - дати виникнення права на призначенням пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення негайно та подати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до норми ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачу рішенням № 16 від 05.05.2025 року відмовлено у призначенні пенсії. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки він належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, на підтвердження чого надав відповідне посвідчення, та документи щодо необхідного страхового стажу. Тому має право на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представником відповідача - Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, надано відзив на позов, у якому останній зазначив, що Управління у спірних правовідносинах діяло згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що відділом перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після надходження листа № 0600-0305-9/40784 від 02.05.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, повторно розглянута заява № 1087 від 07.04.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991.

Відділом перерахунків пенсій № 4 управління Пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заява № 1087 від 07.04.2025 про перехід на інший вид пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , опрацьована за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, а справа опрацьовувалася спеціалістом Харківської області за принципом екстериторіальності звернення.

Рішенням від 05.05.2025 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання не менше 3 років станом на 01.01.1993 у зоні ЧАЕС, з посиланням на наступне.

Згідно доданих ОСОБА_1 документів, а саме: довідок № 287 та № 1190 від 07.04.2025, виданих Овруцькою міською радою Житомирської області, ОСОБА_1 постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення в с. Полохачів Коростенського (Овруцького) району Житомирської області з 26.04.1986 по 12.08.1988, з 06.01.1993 по 07.09.1996 та з 10.09.1996 по 28.08.2001 та з 31.08.2001 по теперішній час у м. Овруч Коростенського району Житомирської області.

За поданими документами про проживання (роботу) у зоні гарантованого добровільного відселення, відсутнє право на перерахунок пенсії відповідно вимог статті 55 Закону зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, оскільки станом на 01 січня 1993 року заявник прожив 02 роки 03 місяці 16 днів, при необхідних 3 роках. На підставах вищевказаного, відповідач зробив висновок, що підстави для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 , згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні, у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання не менше 3 років станом на 01.01.1993 у зоні ЧАЕС.

Вважаючи протиправним спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі п.2 ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років до 01.01.1993.

Початкова величина зменшення пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.

В ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. До них, зокрема, належать особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій або постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (ч.3 ст.65 Закону №796-XII).

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, про що йому видано 02.12.1993р. Облдержадміністрацією посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), серії НОМЕР_2 .

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17 та від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 17.05.2021 №398/494/17.

Отже, наявність посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» дає позивачу право на зменшення пенсійного віку з урахуванням норм Закону №796-XII.

Також Верховний Суд в постанові від 18.09.2024 року в справі № 240/6201/23 підтвердив зазначену позицію, вказавши, що наявність у позивача посвідчення громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання або роботи станом на 01.01.93 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, оскільки наведена обставина є умовою для видачі такого посвідчення відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.92 № 501 (в редакції чинній на момент видачі позивачці посвідчення).

В протилежному випадку нівелюється його статус особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, який позивачу встановлений у визначеному Законом порядку.

Таким чином, факт видачі уповноваженим органом посвідчення позивачу «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» підтверджує факт проживання або роботи позивачем станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Відповідачем не надано суду доказів того, що видане позивачу посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» визнане недійсним, а раніше присвоєний йому статус скасований (припинений).

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач приймаючи рішення про відмову в переведенні на інший вид пенсії не врахував всіх обставин, які мають значення для його прийняття, отже вказане рішення є необґрунтованим, що дає підстави для його скасування. Враховуючи вказане, суд прийшов до висновку, що з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України, наявні підстави для виходу за межі позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 05.05.2025 № 16 про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.04.2025 та за результатами її розгляду призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже позовні вимоги належить задовольнити частково.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 05.05.2025 № 16 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.04.2025 та за результатами її розгляду призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.