Справа № 120/6139/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 вересня 2025 р. Справа № 120/6139/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправну відмову відповідача у призначенні їй пенсії, оформлену рішенням №15 від 15.04.2025.

Відтак, з метою, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи та час навчання з 01.09.1976 по 01.07.1977 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та атестата № НОМЕР_2 від 22.07.1977, позивач звернулася до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою від 12.05.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення вимог. По суті спору відповідач вказав, що ОСОБА_1 , у віці 63 роки, звернулася 08.04.2025 до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до наданих документів відповідач установив, що страховий стаж позивача склав 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 та час навчання з 01.09.1976 по 01.07.1977, згідно з атестатом №4632 від 22.07.1977, оскільки в наданому перекладі свідоцтва про одруження ( ОСОБА_2 ) зазначені ім`я та по батькові особи ОСОБА_3 , в той час як ім`я та по батькові позивача згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_4 ОСОБА_4 .

До того ж, відсутній запис про присвоєння прізвища після реєстрації шлюбу, тому не можливо встановити належність цих документів позивачу. Також позивачем не надано оригіналу вказаного свідоцтва про шлюб.

Відтак, відповідач вважає спірне рішення правомірними, а позов не обґрунтованим, оскільки відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому невідповідність будь-яких записів у ній унеможливлює їх врахування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до територіального органу Пенсійного фонду з заявою від 08.04.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №15 від 15.04.2025 відмовлено позивачці у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 15).

Відповідно до спірного рішення страховий стаж позивача склав 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 та час навчання з 01.09.1976 по 01.07.1977, згідно з атестатом №4632 від 22.07.1977, оскільки в наданому перекладі свідоцтва про одруження ( ОСОБА_2 ) зазначені ім`я та по батькові особи ОСОБА_3 не відповідають паспортним даним заявниці. До того ж, відсутній запис про присвоєння прізвища після реєстрації шлюбу, тому не можливо встановити належність цих документів позивачу. Крім того не надано оригіналу вказаного свідоцтва про шлюб.

Відповідач не погоджується з спірним рішенням, тому звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон від 09,07.2003 № 1058-IV).

Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

За правилами частини другої статті 26 Закону № 1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Отже, з вище зазначеного слідує, що страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно з законодавством, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон від 05.11.91 № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а.

За доводами відповідача до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 та час навчання з 01.09.1976 по 01.07.1977, згідно з атестатом №4632 від 22.07.1977, оскільки в наданому перекладі свідоцтва про одруження ( ОСОБА_2 ) зазначені ім`я та по батькові особи ОСОБА_3 не відповідають паспортним даним заявниці. До того ж, відсутній запис про присвоєння прізвища після реєстрації шлюбу, тому не можливо встановити належність цих документів позивачу. Крім того не надано оригіналу вказаного свідоцтва про шлюб.

Оцінюючи такі доводи, суд зазначає про таке.

В трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 та в атестаті від 22.07.1977 № 4632 вказано дівоче прізвище позивачки " ОСОБА_5 " (а.с. 16-18).

В подальшому позивачка вийшла заміж та змінила прізвище на " ОСОБА_6 ", однак у 1991 році шлюб розірвано.

Після розірвання шлюбу позивач повернула своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09.01.1991 № НОМЕР_5 (а.с. 20).

Надалі позивач 21.05.1999 в м. Людвігсбург уклала шлюб та взяла нове прізвище чоловіка " ОСОБА_7 ". В підтвердження позивач надала нотаріально завірений переклад свідоцтва про одруження (а.с. 23-24).

У вказаному свідоцтві містяться відомості про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прізвище в шлюбі " ОСОБА_7 ".

Відтак, вказані документи підтверджують належність трудової книжки серії НОМЕР_1 та атестату від 22.07.1977 № 4632 позивачці ОСОБА_1 .

Водночас, трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про трудову діяльність, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу позивача.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.04.2025 № 15 та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи та час навчання з 01.09.1976 по 01.07.1977 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та атестата №4632 від 22.07.1977.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо судового збору сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме в розмрі 1211,20грн, то ці кошти за ухвалою суду повертаються за клопотанням особи, яка його сплатила, що обумовлено п.1 ч. 1 ст. 7 Законом України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.04.2025 № 15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи та час навчання з 01.09.1976 по 01.07.1977 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та атестата № НОМЕР_2 від 22.07.1977.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

Повне судове рішення складено 15.09.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна