Справа № 380/22631/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/22631/24 пров. № А/857/5287/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року (суддя Москаль Р.М., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №380/22631/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо застосування при призначенні та обчисленні позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2020, 2021 та 2022 роки, з 27.07.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2020-2022 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 27.07.2023 відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії) та здійснити виплату пенсії, з урахуванням раніше проведених за цей період виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір на суму 1211,20 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та порушено процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 застосовано середньомісячний заробіток, обчислений із заробітної плати за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.03.2023, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) - 7994,47грн. (середній заробіток за 2014-2016 роки). Зазначає скаржник, що при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до статті 27 Закону №1058 мова йде не про первинне призначення пенсії, а саме про її перерахунок. У спірному випадку мас місце не первинне призначення пенсії в розумінні частини другої статті 40 Закону №1058, а переведення з одного виду пенсії на інший, тому правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки відсутні.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду, прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 29.08.2011 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (а.с. 28).

27.07.2023 позивач звернулася до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач на підставі поданої заяви прийняв рішення № 44 від 01.08.2023, яким з 27.07.2023 позивача перевевів на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 34).

Не погодившись із розрахунком розміру пенсії на підставі Закону №1058, позивач звернулася до відповідача із заявою від 24.05.2024, в якій просила призначити з дня звернення за призначенням пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії 2020 -2023 роки.

Відповідач листом від 07.06.2024 повідомив позивача про те, що розмір пенсії за віком обчислено з урахуванням страхового стажу 32 роки 06 місяців (зарахований по 31.03.2023, коефіцієнт страхового стажу 0,32500) та заробітної плати врахованої за період з 01.07.2000 по 31.03.2023 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Розмір пенсії за віком з 01.06.2024 становить 2980 грн., в тому числі: 2699,95 грн. розмір пенсії за віком (8307,53 грн. середньомісячний заробіток x 0,32500 коефіцієнт страхового стажу); 29,04 грн. доплата за 2 роки понаднормового стажу (1452,00 грн. х 2 %); 251,01 грн. щомісячна доплата до пенсії особам, яким не виповнилося 70 років. Також, зазначив, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався при обчисленні попереднього виду пенсії (абзац 2 частини 3 статті 45 Закону № 1058) (а.с. 23).

Вважаючи протиправними дії відповідача у здійсненні перерахунку її пенсії, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У розглядуваній справі встановлено, що після досягнення встановленого ст. 26 Закону №1058-IV пенсійного віку, позивач у 2018 році набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, а на призначення пенсії за віком на загальних підставах, з її обчисленням відповідно до статті 40 Закону №1058-IV, позаяк за таким призначенням вона звернулася вперше.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 04.02.2021 у справі №509/3080/16-а, від 17.04.2018 №348/2271/16-а, від 23.10.2018 №334/2653/17 (2-а/334/361/17), від 03.10.2018 №428/450/17.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17 (провадження № 11-731апп18) за результатами аналізу обґрунтованості підстав для відступлення від висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права (призначення пенсії за віком замість переведення в порядку ч. 3 ст. 45 №1058-IV) у подібних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV. У підсумку, Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15).

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.06.2020 у справі № 127/7522/17, від 18.08.2020 у справі № 263/6611/17, від 24.06.2021 у справі № 243/8903/16-а, від 19.01.2022 у справі № 528/639/17.

Вказані підходи в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Із врахуванням того, що позивачу з 29.08.2011 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше 27.07.2023, в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції підтримує правильний висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки.

Такі висновки колегії суддів відповідають правовим позиціям, які відображені у постанові Верховного Суду від 31.01.2025 у справі №200/1478/24.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року в адміністративній справі №380/22631/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська