Справа № 539/3038/25
Суддя: Коваленко О. А.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3038/25
Провадження № 2-а/539/67/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Коваленко О.А.,

при секретарі судового засідання Ануфрієвій Н.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Власової С.М.,

представника відповідача Паламаря Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Власова Світлана Миколаївна, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У позові вказав, що відповідно до постанови ЕНА № 4980888 від 15.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі він, 15.06.2025 року о 09-46 год. у селі Вовчик по вул. Шевченка, 1, керуючи транспортним засобом ИЖ 2715 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході руху та перед поворотом не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку руху при зміні напрямку руху, чим порушив п.9.2.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

15.06.2025 року близько 10 години ранку він їхав по центральній вулиці в с. Вовчик (це вул. Сухомлина) на автомобілі ИЖ 2715 номерний знак НОМЕР_1 , в цей час йому на зустріч їхав службовий автомобіль поліції. Розминувшись з службовим автомобілем поліції він подав світловий покажчик повороту направо звернув з центральної вулиці на майданчик перед магазинами де зазвичай паркуються автомобілі на яких приїжджають покупці до магазинів (в цьому місці в с. Вовчик знаходяться три магазини). Після того як він повернув на майданчик і проїхав приблизно 50 метрів, він почув звуковий сигнал службового автомобіля поліції і в автомобільне дзеркало побачив мигання червоного світлового сигналу автомобіля поліції, тому відразу зупинився на майданчику перед магазинами.

Після зупинки автомобіля, він відстебнув ремінь безпеки і включив відеокамеру на мобільному телефоні, відкрив двері в автомобілі і чекав працівників поліції. До нього підійшов працівник поліції і запитав чи він знімає на відео, він відповів «так». Поліцейський повідомив, що він не був пристебнутий ременем безпеки, назвав пункт ПДР які ним нібито порушено. Він почав вимагати докази, оскільки їхав пристебнутим ременем безпеки і відстебнув його лише після зупинки транспортного засобу. Після цього працівник поліції пішов до свого службового автомобіля, а він зателефонував на спецлінію «102» і залишив заяву про незаконну зупинку транспортного засобу працівниками поліції.

Потім до нього підійшов інший поліцейський, який повідомив його, що ведеться відеозапис. Він запитав причину зупинки, попросив їх представитись і надати докази здійснення правопорушення за яке вони мене зупинили. Працівники поліції представились: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Поліцейський ОСОБА_3 продовжував наполягати на тому що він порушив ПДР, він просив назвати причину зупинки та надати докази порушення ним ПДР. Поліцейський ОСОБА_3 сказав що покаже докази після того як він надасть йому для перевірки посвідчення водія. Він посвідчення не надава, в вимагаючи спочатку вказати причину зупинки згідно ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та показати йому докази того правопорушення ПДР в якому його звинувачують. Після цього інший поліцейський Якименко В.В. почав звинувачувати його в тому що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння і тому зобов`язаний надати посвідчення водія для складання акту освідування на стан алкогольного сп`яніння. Він сказав, що алкоголь не вживав і згодний пройти тест на алкоголь і попросив надати йому драгер. Так вони деякий час сперечалися з працівниками поліції. Він просив назвати причину зупинки та надати докази, яких вони не надавали, а працівники поліції говорили що він п`яний і будемо проходити тест на драгері. Але цей тест на стан сп`яніння вони так і не провели хоч він і наполягав на ньому.

Працівники поліції залякували його, що будуть тримати його 2 години, а потім сказали що триматимуть 3 години. Він запитав у поліцейських чого вони його лякають на що почув у відповідь «а це наш обов`язок».

І весь цей час, коли вони сперечалися, працівник поліції ОСОБА_3 щось шукав у своєму мобільному телефоні. Потім він показав йому фрагмент відео на своєму мобільному телефоні, на якому видно його автомобіль ззаду як він рухається прямо по майданчику перед магазинами, а потім зупиняється не змінюючи напрямку руху. Він запитав у поліцейського де ж докази того що він не був пристебнутий ременями безпеки під час руху, на що поліцейський ОСОБА_3 відповів що на відео цього не видно.

Пересвідчившись що у працівників поліції відсутні докази того порушення ПДР в якому його звинувачують (те що він не був пристебнутий ременями безпеки), він показав поліцейським для перевірки посвідчення водія у застосунку «Дія».

Після цього поліцейський Демченко М.О. провів розгляд адміністративної справи на місці порушивши при цьому його права, оскільки при розгляді справи не повідомив його хто розглядає справу, місце розгляду справи, не повністю роз`яснив йому порядок оскарження постанови, коли він не зовсім зрозумів цей порядок, додаткових роз`яснень поліцейський йому не надав, а сказав що вже завершив розгляд адміністративної справи і буде виносити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Коли ОСОБА_3 почав складати постанову він згадав що не перевірив у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і попросив пред`явити йому це свідоцтво вже після завершення розгляду справи. Тобто фактично справу було розглянуто без перевірки у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що також є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення (не в повному обсязі зібрані докази, не перевірені документи, що перешкоджає об`єктивному розгляду справи).

Після вручення йому Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА№ 4980888 від 15.06.2025 року, він повідомив працівника поліції Демченко М.О. про те, що в Постанові серія ЕНА № 4980888 від 15.06.2025 року він неправильно вказав місце розгляду справи - с. Вовчик, вул. Шевченка, 1, оскільки ця вулиця знаходиться приблизно за 500 метрів від того місця де його зупинили і де відбувався розгляд справи, і повідомив поліцейського що вулиця на якій вони знаходяться називається вул. Іларіона Сухомлина. Крім цього, він запитав у поліцейського, чому у постанові не вказано на який пристрій зафіксовано докази порушення ним ПДР про які вказано у цій постанові. На його зауваження поліцейський відповів що може це дописати у постанові.

Я повторно зателефонував на спецлінію «102» та залишив заяву про порушення які були допущені поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З постановою не згоден, оскільки факти викладені в ній не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами, а дії поліцейського при її винесенні є протиправними, оскільки у вказаний дату та час він не вчиняв інкриміноване йому правопорушення. У поліцейського відсутні будь-які об`єктивні докази наявності такого факту, в тому числі засоби фото чи відеофіксації правопорушення.

Вважає себе невинним, а дії працівників поліції незаконними. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4980888 від 15.06.2025 року вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Власова С.М. позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Паламар Д.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки позивачем не надано жодного доказу спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Прохав у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши позивача, представника позивача адвоката Власову С.М. та представника відповідача Паламар Д.О., дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою серії ЕНА № 4980888 від 15.06.2025 року поліцейського Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області сержанта поліції Демченка М.О. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач по справі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ИЖ 2715 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході руху та перед поворотом не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку руху при зміні напрямку руху, чим порушив п.9.2.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. В поданій позовній заяві позивач стверджує, що факти викладені в постанові не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами, а дії поліцейського при її винесенні є протиправними, оскільки у вказані дату та час він не вчиняв інкриміноване йому правопорушення. У поліцейського відсутні будь-які об`єктивні докази наявності такого факту, в тому числі засоби фото чи відеофіксації правопорушення.

Крім того, позивач вважає, що поліцейським порушена процедура розгляду справи та винесення постанови, оскільки дії поліцейського зводилися до формального заповнення бланку постанови, без роз`яснення процесуальних прав, чим фактично його було позбавлено в законний спосіб здійснити захист своїх інтересів з урахуванням вимог ст.268 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідачем не надано відповідних доказів вчинення позивачем зазначених в постанові порушень Правил дорожнього руху України, висунуте звинувачення поліцейським не ґрунтується на жодних доказах у справі. Так, відповідачем не надано суду будь-яких доказів фото чи відеофіксації підтвердження що в ході руху та перед поворотом позивач ОСОБА_1 не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку руху при зміні напрямку руху.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 463/1352/ 16-а, в якій колегія суддів Верховного Суду Касаційного адміністративного Суду вважає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зважаючи на вищевикладене, постанова винесена поліцейським Демченком М.О. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн., підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (адреса: 36014 м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 83, ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області серії ЕНА № 4980888 від 15.06.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року.

Суддя Коваленко О.А.