Справа № 560/12580/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участі: секретаря судових засідань Клімінчук О.О.

представника позивача Адамчук Л.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№62895189 від 27.08.2020, ВП№70400477 від 28.11.2022, ВП№70400563 від 28.11.2022, ВП№70400597 від 28.11.2022, ВП№70422788 від 29.11.2022. Вважає, що прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження є протиправним і не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», адже постанови прийняті поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України.

Судом витребувані матеріали виконавчого провадження.

Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчих проваджень. У відзиві позов не визнає, покликаючись на правомірність своїх дій та норми Прикінцевих та Перехідних положень закону в частині переривання відповідних строків на час воєнного стану.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує в частині визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№62895189 від 27.08.2020. Стосовно інших оскаржених постанов зазначає, що після ознайомлення з документами виконавчих проваджень, витребуваних та отриманих судом, стали відомі обставини, у зв`язку з якими решта позовних вимог не підтримується.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з ч. 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 5 статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 статті 12 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Пункт 2 ч. 4 статті 4 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 №2129-ІХ (далі - Закон № 2129-IX), який набрав чинності з 26 березня 2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, діяв під час виникнення спірних правовідносин та діє на час розгляду справи.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у такому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України передбачене переривання строків, визначених вказаним Законом, зокрема і строків пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.03.2023 у справі №260/2595/22.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ) були винесені такі постанови:

- ВП №62895189 від 27.08.2020 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у від 08.11.2018, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16771,90 грн.;

- ВП №70400477 від 28.11.2022 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 7965,54 грн.;

- ВП №70400563 від 28.11.2022 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 2754,18 грн.;

- ВП №70400597 від 28.11.2022 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 2754,18 грн.;

- ВП №70422788 від 29.11.2022 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 8495,30 грн.

Що стосується постанови державного виконавця ВП№62895189 від 27.08.2020 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у від 08.11.2018, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16771,90 грн. судом встановлено таке.

У відзиві державний виконавець посилається на те, що вимога про сплату боргу, вчинена Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області за №ф-41213-17у від 08.11.2018, уже раніше перебувала на виконанні у органі ДВС в межах ВП№58301009 від 25.06.2019, та була повернута стягувачу на підставі п. 2 ч.1 Закону №1404-VIII.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№58301009 щодо примусового виконання вимоги №ф-41213-17у від 08.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16771,90 грн. була прийнята виконавцем 07.02.2019. 25.06.2019 прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до вказаних вище норм у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання, після переривання встановлюється з дня його повернення.

Натомість, виконавчий документ №ф-41213-17у від 08.11.2018 був знову пред`явлений до примусового виконання лише 20.07.2020 року (а.с. 67), тобто минуло більше одного року з моменту переривання строку (з дня його повернення).

З огляду на це, постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2020 є такою, що прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», адже строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, відтак вимога повинна була бути повернута стягувачу без прийняття її до виконання.

Зважаючи на вказане, постанова державного виконавця ВП№62895189 від 27.08.2020 підлягає скасуванню.

Щодо решти оскаржених постанов в межах виконавчих проваджень ВП№70400477 від 28.11.2022, ВП№70400563 від 28.11.2022, ВП№70400597 від 28.11.2022, ВП№70422788 від 29.11.2022, суд виходить з такого.

З матеріалів виконавчих проваджень встановлено, що:

- на підставі вимоги №ф-41213-17у від 16.08.2019 державним виконавцем 13.12.2019 було відкрите виконавче провадження №60867869. В межах цього виконавчого провадження 28.07.2022 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

- на підставі вимоги №ф-41213-17у від 17.02.2021 державним виконавцем 03.11.2021 було відкрите виконавче провадження №67337480. В межах цього виконавчого провадження 28.07.2022 також прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

- на підставі вимоги №ф-41213-17у від 13.11.2019 державним виконавцем 11.03.2020 було відкрите виконавче провадження №61514324. В межах цього виконавчого провадження 28.07.2022 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

- на підставі вимоги №ф-41213-17у від 17.02.2020 державним виконавцем 29.07.2020 було відкрите виконавче провадження №62663697. В межах цього виконавчого провадження 28.07.2022 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У цьому випадку, оскільки переривання строків з дня повернення виконавчого документу відбулись після набрання чинності Законом №2129-IX від 15 березня 2022, державним виконавцем правомірно прийняті постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП№70400477, ВП№70400563, ВП№70400597, ВП№70422788.

Крім того суд враховує, що представник позивача в частині скасування цих постанов виконавця в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав.

Відтак, з урахуванням обставин справи та доказів, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про відкриття виконавчого провадження ВП№62895189 від 27.08.2020.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 вересня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29018 , код ЄДРПОУ - 37225071)

Головуючий суддя І.С. Козачок