Справа № 320/45737/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 вересня 2025 року м. Київ № 320/45737/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної судової адміністрації України, Держави Україна в особі Шевченківського районного суду м. Києва, третя особа: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Держави Україна в особі Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, ), Держави Україна в особі Шевченківського районного суду м. Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31-А, ), третя особа: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного суду м. Києва щодо нерозгляду скарги позивача від 06.07.2025 у встановлений КПК 72-годинний строк;

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного суду м. Києва та Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення невідкладного автоматизованого розподілу заяви позивача про відвід від 28.08.2025 та її розгляду іншим суддею, визначеним у порядку закону;

- зобов`язати апарат Шевченківського районного суду м. Києва здійснити автоматизований розподіл заяви про відвід від 28.08.2025 та передати її на розгляд визначеному судді;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 80 000 грн 00 коп., як відшкодування моральної шкоди, визначеної станом на день подання позову;

- нарахувати на присуджену суму відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 625 ЦК України: 5.1) інфляційні втрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання; 5.2) три відсотки річних із дня набрання рішенням законної сили (а у разі виконання через органи ДКСУ після спливу тримісячного строку з дня пред`явлення виконавчого документа) до дня фактичного зарахування коштів на рахунок позивача;

- судові витрати покласти на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що бездіяльність Шевченківського районного суду міста Києва полягає у не розгляді скарги від 06.07.2025 у встановлений КПК 72-годинний строк та щодо незабезпечення невідкладного автоматизованого розподілу заяви позивача про відвід від 28.08.2025 та її розгляду іншим суддею, визначеним у порядку закону.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 №8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" судам роз`яснено, що у розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Відповідний висновок кореспондується також з викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі №6-рп/2001 правовою позицією, згідно якої процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Враховуючи вищевикладене, розгляд судом позовних вимог предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом справи нормами КАС України чи іншими законами України не передбачено.

Такі правові висновки сформовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18, від 5 лютого 2019 року у справі №9901/638/18 та від 27 лютого 2019 року у справі №9901/798/18.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року, ухваленій у справі №757/43355/16-ц (провадження №14-399 цс 18), зробила висновок, що усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). За змістом пункту 19 Великої хартії суддів (Основоположних принципів) у кожній державі закон чи фундаментальна хартія суддів повинні визначати неналежну поведінку, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність та відкриття дисциплінарного провадження щодо судді. Тобто, за наявності для цього підстав і у визначеному законом порядку суддя може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за відповідну неналежну поведінку.

Крім того, згідно частини 5 статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, вимоги про відшкодування шкоди розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, відносини щодо відшкодування моральної шкоди є цивільними правовідносинами, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на суб`єктний склад сторін, спір в частині стягнення шкоди, може вирішуватися за правилами цивільного судочинства, а спір щодо бездіяльності Шевченківського районного суду міста Києва, Державної судової адміністрації України, яка полягає у не розгляді скарги від 06.07.2025 у встановлений КПК 72-годинний строк та щодо незабезпечення невідкладного автоматизованого розподілу заяви позивача про відвід від 28.08.2025 та її розгляду іншим суддею, визначеним у порядку закону не підлягає судовому розгляду.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 170, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної судової адміністрації України, Держави Україна в особі Шевченківського районного суду м. Києва, третя особа: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що її повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду, в частині стягнення моральної шкоди, в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Парненко В.С.