Справа № 160/34523/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34523/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 р. (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/34523/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 30 грудня 2024 р. звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 81529,97 грн., який виник на підставі узгодженого грошового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про пропуск позивачем строку звернення до суду. Також суд першої інстанції не перевірив обсяг позовних вимог та підставність їх нарахування, а також не перевірив податковий борг на критерій "безнадійності".

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що строк позовної давності зупинявся в період карантину, в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні, а також на підставі п.п.69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 01.08.2023. Щодо перевірки підстав для нарахування податкового зобов`язання, позивач вказує, що предметом позову є стягнення податкового боргу з платника податків, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які є узгодженими і не сплаченими у встановлений законодавством строк. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ЗПри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків. В інтегрованих картках ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі всього 81529,97 грн, який виник на підставі:

1) по земельному податку з фізичних осіб у сумі 233,33 грн:

податкового повідомлення-рішення №2-0407 від 27.06.2019 на суму 54,71 грн, термін сплати 26.08.2019; податкового повідомлення-рішення №4-0407 від 07.05.2020 на суму 54,71 грн, термін сплати 11.09.2020; податкового повідомлення-рішення №-0407 від 05.04.2021 на суму 54,71 грн, термін сплати 09.10.2021; податкового повідомлення-рішення №3-0407 від 16.05.2023 на суму 69,20 грн, термін сплати 29.08.2023;

2) по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 43018,53 грн: податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 10.03.2020 на суму 6144,24 грн, термін сплати 17.08.2020. За рахунок переплати сума боргу становить 91,33 грн; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 10.03.2020 на суму 2182,44 грн, термін сплати 17.08.2020; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 01.03.2021 на суму 6374,55 грн, термін сплати 25.06.2021; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 01.03.2021 на суму 2264,24 грн, термін сплати 25.06.2021; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 27.06.2022 на суму 3137,94 грн, термін сплати 30.08.2022; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 27.06.2022 на суму 8834,28 грн, термін сплати 30.08.2022; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 27.03.2023 на суму 15775,50 грн, термін сплати 25.06.2023; податкового повідомлення-рішення №0-0409 від 27.03.2023 на суму 4358,25 грн, термін сплати 25.06.2023; №0-0419-UA0019083 від 16.04.2024 на суму 12048,08 грн;

3) по орендній платі з фізичних осіб у сумі 38278,11 грн: податкового повідомлення-рішення №1-0407 від 02.09.2021 на суму 21243,54 грн, термін сплати 12.12.2021. За рахунок переплати сума боргу становить 3033,14 грн; податкового повідомлення-рішення №-0407-UA0039979 від 29.06.2023 на суму 35244,97 грн, термін сплати 22.10.2023.

Загальна сума 81529,97 грн. (233,33 грн.+ 43018,53 грн, + 38278,11 грн.)

З метою погашення податкового боргу 12.07.2022 контролюючим органом було сформовано податкову вимогу №0-0409 відносно відповідача на суму податкового боргу станом на 11.07.2022 у розмірі 14114,45 грн. Податкова вимога направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку, однак поштове відправлення повернуто на адресу контролюючого органу у зв`язку з неврученням з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Задовольняючи позовну вимогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що податковий борг є узгодженим, у добровільному порядку відповідачкою не сплачений, тому підлягає стягненню за рішенням суду.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим же Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами пунктів 59.1,59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 цього Кодексу.

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 42.5. ст. 45 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, контролюючий орган (позивач) направляв на адресу відповідачки податкові повідомлення-рішення, які повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Доказів оскарження цих податкових повідомлень-рішень позивачкою суду не надано. Зважаючи на наведені вище обставини, визначені грошові зобов`язання є узгодженими і набули статусу податкового боргу.

Щодо доводів апеляційної скарги про нездійснення судом першої інстанції перевірки підстав нарахування грошових зобов`язань.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 22 серпня 2018 р. по справі 820/1878/16, у разі коли предмет позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у такій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав з якими законодавець пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту.

Колегія суддів, у свою чергу, зазначає, що предметом позову у цій справі є стягнення податкового боргу. Перевірка правомірності визначення контролюючим органом податкового зобов`язання здійснюється у випадку ініціювання судового провадження при оскарженні відповідних податкових повідомлень-рішень.

Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду і пред`явлення до стягнення безнадійного податкового боргу.

Відповідно до п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану та доповнено ст. 102 ПК України п. 102.9. Проте, постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. В подальшому, на підставі Закону № 3219-IX від 30.06.2023 п. 102.9 ст.102 ПК України виключено з 01.08.2023.

Отже, з 01.08.2023 перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України продовжується.

Податковий борг по ППР, які були прийняті з 2020 по 2023 пред`явлений до стягнення в межах 1095 днів, враховуючи обставину зупинення строку давності.

Щодо ППР №2-0407 від 27.06.2019 із терміном сплати - 26.08.2019, грошове зобов`язання по якому набуло статусу податкового боргу 26.08.2019, позивач навів наступний розрахунок перебігу строку по податковому боргу від 26.08.2019:

- з 26.08.2019 по 17.03.2020 = 204 днів;

- з 18.03.2020 по 30.06.2023 = 0 днів (строки зупинено COVID-19);

- з 01.08.2023 по 30.12.2024 - (дата звернення до суду з позовом) = 517 днів.

Відповідачкою не наведено обґрунтованих аргументів на спростування доводів позивача про дотримання строку пред`явлення податкового боргу до стягнення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 р. у справі №1340/5767/18 сформулював наступний правовий висновок:

Контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 р. в адміністративній справі №160/34523/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 26 серпня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статі 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий