Справа № 739/1600/25
Суддя: Іващенко І. К.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1600/25
Провадження № 2-а/739/71/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іващенка І.К.,

при секретарі Шкурат О.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Костюченка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року представник позивача адвокат Костюченко В.К. звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов обгрунтовує тим, що постановою від 21.07.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП ОСОБА_1 та накладено на неї штраф у розмірі 850,00 грн, на підставі того, що остання зробила завідомо неправдивий виклик за телефоном «102» щодо плохого поводження з дитиною та зловживання алкогольних, що у подальшому не підтвердилось. Зазначає, що постанова є незаконною, оскільки представниками поліції не були об`єктивно та у повній мірі з`ясовані дійсні обставини.

Ухвалою суду від 19.08.2025 у справі було відкрите провадження, вирішено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

19.08.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, яким відповідач заперечує проти позову у повному обсязі. Зазначає, що в ході виїзду за викликом ОСОБА_1 по лінії «102» з приводу нібито вживання алкогольних та наркотичних речовин на місце події свого підтвердження не знайшло. Так, зокрема, по прибуттю представників правоохоронних органів було виявлено громадян ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 , які винаймають будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з вказаними громадянами поліцейські у зазначених осіб ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння не виявили. При огляді будинку ознак розпиття алкогольних напоїв або вживання заборонених речовин також виявлено не було. Опитувана ОСОБА_2 пояснила, що до них в гості зранку завітали друзі його сина ОСОБА_4 ОСОБА_5 та його дівчина ОСОБА_6 , разом з її дитиною віком 4-х місяців. Під час перебування гостей ніхто алкогольні напої та заборонені речовини не вживав. ОСОБА_6 разом з дитиною пішли в невідомому їй напрямку, на момент приїзду наряду поліції її в будинку вже не було. Підстави виклику поліції їй невідомі.

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що він в цей день разом зі своєю дівчиною ОСОБА_6 , яка має дочку ОСОБА_7 (4-х місяців віку) приїхав в гості до свого знайомого ОСОБА_3 . Вказує, що під час перебування в гостях ніхто алкогольні напої або заборонені речовини не вживав. Відповідач вказує, що позивачка має явні ознаки порушень рухомого апарату та є інвалідом, та проживає на відстані 3 км від місця виклику наряду поліції. Сама особисто в цей день біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 не була, жодних доказів або свідчень на підтвердження своєї заяви, оголошеної оператору «102» не надала. Відтак, відповідач вважає, що на заявницю правомірно була складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

У судове засідання з`явилась позивач її представник та свідок ОСОБА_8 .

У судовому засіданні позивач пояснила, що її онучка привела ОСОБА_9 з її дівчиною та її 3-х місячною дитиною. Розпивали спиртні напої. Потім просили у неї гроші тому, що не було чим годувати дитину. Вона залишила їх переночувати. Зранку вони хотіли продовжити розпивати спиртні напої, але позивачка вигнала їх з будинку. Вони всі троє з дитиною пішли продовжувати до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час «застолья» ОСОБА_5 дуже плохо поводився до дитини. В зв`язку з чим вона була змушена зателефонувати до правоохоронних органів.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Додатково вказав, що правоохоронні органи повністю не з`ясували всі обставини події, а саме що виклик був в зв`язку з плохим відношенням до 3-х місячної дитини та боязнь позивачки за її життя.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що коли вона прийшла «компанія» розпивала спиртні напої. ОСОБА_10 та її дівчина дуже неохайно поводились з дитиною. В подальшому зранку ОСОБА_11 його дівчина з дитиною та її донька пішли до будинку їх друга ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення позивача її представника, а також покази свідка, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 1827265 від 21.07.2025, винесеної інспектором Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області Левінець В.І., до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, а саме за те, що 21.07.2025 о 11 год. 04 хв. за адресою: АДРЕСА_2 гр.. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції. На позивача було накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

Частина 2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у виді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, КУпАП зобов`язує суб`єкта владних повноважень, що використовує свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, який витребуваний за клопотанням позивача вбачається, що позивачка дійсно викликала поліцію, аби представники правоохоронних органів перевірили дані щодо систематичного розпиття спиртних напоїв та зловживання наркотичних речовин за адресою: АДРЕСА_1 .

Але метою виклику було саме присутність в компанії 4-місячної дитини та боязнь позивачки за її життя.

Правоохоронними органами не було допитано мати дитини ОСОБА_6 . Не з`ясовано який стан дитини.

Допитаний свідок в судовому засіданні підтвердила недбале ставлення ОСОБА_12 до дитини. Мати дитини не реагувала на дії ОСОБА_13 .

Згідно із ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року по справі № 338/855/17 зазначено, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не містить доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка є інвалідом другої групи та звільнена від сплати судового збору.

Згідно абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-78, 90, 91, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286, КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ЕГА № 1827265 по справі про адміністративне правопорушення, ухвалену 21.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 грн. - скасувати.

Справу стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Шостим апеляційним адміністративним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце знаходження: пр.. Перемоги, 74, м. Чернігів, Чернігівської області, .

Суддя: І.К. Іващенко