Справа № 505/440/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Коваля М.П.
15 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 505/440/25
У лютому 2025 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відповідач, Укртрансбезпека) із вимогами про скасування постанови серії АА № 00022259 від 03.09.2024 року, постанови серії АА № 00022604 від 12.09.2024 року та закриттям справ про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами Укртрансбезпеки було прийнято спірні постанови, якими притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.. Разом із тим, Позивач не згоден із вищевказаними рішеннями, вважає їх протиправними, незаконним, і такими, що підлягають скасуванню, оскільки він не вчиняв вказані вище адміністративні правопорушення, а Відповідачем, при їх винесенні, всупереч вимогам законодавства, не з`ясовано належним чином чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи наявна вина у вчиненні відповідних правопорушень.
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2024 року позов задоволено, а саме:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00022259 від 03.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00022604 від 12.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Вирішуючи спірні питання, суд першої інстанції виходив з того, що посадова особа Відповідача при складенні оскаржуваних постанов невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи. Рішення суду мотивовано тим, що у даному випадку перевезення здійснювалось напівпричепом-контейнеровозом, який є невід`ємною частиною спеціалізованого сідлового тягача марки DAF FT 95 XF430, д.н.з НОМЕР_1 , що не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, у 44 тони.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2024 року і прийняти нове, яким у задоволенні даного позову відмовити.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 року апеляційну скаргу Відповідача задоволено. Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.04.2025 року скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Задовольняючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в межах спірних правовідносин «напівпричіп» марки «KOTSCHENREUTHER» (реєстраційний номер « НОМЕР_2 »), не використовувався Позивачем як «контейнеровоз», оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері. Водночас, на площадку для перевезення контейнерів було установлено кузов із переобладнаного контейнеру (зрізано його верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Проте, згадана зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає Позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу. Вказаний в оскаржуваних постановах сідловой тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесено зміни - зрізано його верхню частину. Водночас, вказаний предмет не містив маркування та пломбування. За наведених вище обставин, перевезення Позивачем вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства України. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач здійснював вантажне перевезення, яке не є контейнерним перевезенням, в розумінні положень чинного законодавства України, а також не є перевезенням змінного кузову, тому у спірному випадку був зафіксований транспортний засіб - трьохвісний автомобіль (тягач) з напівпричепом, а відтак, максимально допустиме навантаження для транспортних засобів Позивача відповідно до п. 22.5 ПДР України становило - 40 тон.

Частиною 3 статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Керуючись вказаними положеннями КАС України, та не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за яким на позивача накладений штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, п.3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України.

Відповідно до пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують такі показники фактичної маси:

Вантажні автомобілі:

- двовісний автомобіль: на дорогах державного значення - 18 тон, на дорогах місцевого значення - 14 тон;

- трьохвісний автомобіль: на дорогах державного значення - 25 тон (26 тон для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони;), на дорогах місцевого значення - 21 тона;

- чотирьохвісний автомобіль: на дорогах державного значення - 32 тони, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

- чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами: на дорогах державного значення - 38 тони, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

Комбіновані транспортні засоби:

- двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом: на дорогах державного значення - 36 тон, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

- двохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом: на дорогах державного значення - 40 тон, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом: на дорогах державного значення - 40 тон, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра: на дорогах державного значення - 42 тони, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра: на дорогах державного значення - 44 тони, на дорогах місцевого значення - 24 тони;

Автопоїзди:

- двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом: на дорогах державного значення - 40 тон, на дорогах місцевого значення - 24 тони.

Враховуючи викладене, нормативні габаритно-вагові параметри, зокрема загальна маса, в кожному окремому випадку залежать від типу транспортного засобу (вантажний автомобіль, комбінований транспортний засіб, автопоїзд); кількість вісей, зокрема й рульових та ведучих вісей, наявність спарених колес, кількість осей напівпричепа, тип напівпричепа (контейнеровоз чи ні), довжину контейнерів або змінних кузовів; виду автомобільної дороги (державного чи місцевого значення).

З огляду на зміст п. 22.5 Правил дорожнього руху, для правильного вирішення спору, що виник між сторонами, належить, серед іншого, встановити: тип транспортного засобу (вантажний автомобіль, комбінований транспортний засіб, автопоїзд); кількість вісей, зокрема й рульових та ведучих вісей, наявність спарених колес, кількість осей напівпричепа, тип напівпричепа (контейнеровоз чи ні), довжину контейнерів або змінних кузовів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, Позивач є власником транспортного засобу марки DAF, моделі FT 95 XF430, д.н.з. НОМЕР_1 , який за типом віднесений до «вантажних сідлових тягачів», а також напівпричіпу марки KOTSCHENREUTHER, моделі SPC-324, д.н.з. НОМЕР_2 , який за типом віднесений до: «спеціалізованого напівпричепа» - спеціалізованого н/пр-контейнеровоза (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ).

З наведених доказів вбачається, що судом апеляційної інстанції не враховано, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричеп є спеціалізованими трьохвісним контейнеровозом.

З огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягача, так і спеціалізованого напіпричепа-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Про належність способу встановлення типу транспортного засобу на підставі відомостей свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів свідчать висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року по справі № 810/2084/16, які, на мій погляд, були помилково не враховані апеляційним судом.

Вважаю, що переобладнання чи зміна контейнеру, за умови дотримання перевізником нормативу в 44 тонни, визначеного правилами для трьохвісного напівпричепу (контейнеровозу), не впливає на суть правопорушення, яке є предметом у даній справі.

При цьому, відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів

Крім того, вважаю, що наявність чи відсутність спеціального маркування, а також найменування і спосіб навантаження товару, що перевозився, не є обставинами, які впливають на технічні характеристики напівпричепу як контейнеровоза. Позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів.

Більш того, наявні у матеріалах справи докази, зокрема фотофіксація транспортного засобу, не дозволяють стверджувати про наявність або відсутність маркування, внесення змін до конструкції контейнера тощо.

Виходячи із зазначених вище підстав, я не згодний із постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та вважаю, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення заявленого позову, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Таким чином, вважаю помилковим висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги Відповідача.

Суддя М.П. Коваль