Справа № 240/10680/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10680/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шувалова Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління ДПС у Житомирській області податкову заборгованість в сумі 1197844,43 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення набрало законної сили 24 червня 2025 року.

07 липня 2025 року Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

24 червня 2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву, в якій просив суд:

- зупинити стягнення на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 року у справі №240/10680/25 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 1197844,43 грн. на один рік з моменту набрання законної сили ухвалою суду;

- розстрочити виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 року у справі №240/10680/25 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 1197844,43 грн. на 12 місяців шляхом щомісячно сплати Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкової заборгованості рівними частинами з моменту набрання законно сили ухвалою суду.

На обґрунтування заяви зазначив, що загальна сума податкового боргу 1 197 844,43 грн. , яка підлягає стягненню на виконання рішення суду у справі №240/10680/25, з урахуванням отриманого заявником доходу є значною для нього та може призвести до скрутного фінансового становища підприємця та припинення його роботи. З огляду на матеріальний стан, боржник з об`єктивних причин не має можливості виконати рішення суду та одночасно погасити борг в сумі 1 197 844,43 грн. , тому просив суд задовольнити заяву.

07 липня 2025 року представником ГУ ДПС в Житомирській області подано до суду заперечення на заяву, в обґрунтування якої посилається на те, що відсутність коштів на рахунку фізичної особи-підприємця є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для розстрочення виконання судового рішення. Зазначають, що відповідачем не надано суду фактичних даних про вжиття дієвих заходів щодо покращення своєї фінансово-господарської діяльності та погашення наявної у нього заборгованості. Надані ним документи не підтверджують наявності будь-яких об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду.

9 липня 2025 року ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №240/10680/25 задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року по справі №240/10680/25 із погашення фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 податкового боргу в загальному розмірі 1197844,43 грн. рівними частками щомісяця, з моменту набрання ухвалою законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ГУ ДПС у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просило її задовольнити та скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апелянт зазначив, що відсутність коштів на рахунку фізичної особи-підприємця є результатом провадження господарської діяльності заявником як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для розстрочення виконання судового рішення. Зазначають, що заявником не надано суду фактичних даних про вжиття дієвих заходів щодо покращення своєї фінансово-господарської діяльності та погашення наявної у нього заборгованості. Надані ним документи не підтверджують наявності будь-яких об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною п`ятою статті 378 КАС України відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Окрім цього, суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, відповідно до положень частини четвертої статті 378 цього Кодексу, також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що зазначена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом з тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.

Так, обґрунтовуючи необхідність розстрочити виконання вказаного рішення суду, заявник посилався на те, що загальна сума податкового боргу 1 197 844,43 грн. , яка підлягає стягненню на виконання рішення суду у справі №240/10680/25, з урахуванням отриманого ОСОБА_1 доходу, є значною для нього та може призвести до скрутного фінансового становища підприємця та припинення його роботи. Матеріальний стан боржника з об`єктивних причин не дозволяє виконати рішення суду одночасно та погасити борг в сумі 1 197 844,43 грн.

На підтвердження своїх доводів заявником долучено виписку з рахунку заявника, відкритому у АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.03.2025 по 03.06.2025, копію реєстру операцій за рахунком заявника, відкритому у АТ «Перший український міжнародний банк» за період з 01.01.2025 по 03.06.2025.

Із аналізу доказів, наданих на підтвердження майнового стану боржника вбачається, що виконання рішення суду в частині стягнення податкового боргу в сумі 1197844,43 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на думку колегії суду, може призвести до тяжких фінансових наслідків для боржника. Окрім того, наданими доказами підтверджується відсутність відповідних надходжень на рахунки боржника, які б свідчили про спроможність заявника погасити борг одним платежем у відповідній сумі.

Колегія суддів враховує, що заявник не ухиляється від виконання рішення, а шукає способи погашення заборгованості. Така поведінка є виявом добросовісності намірів заявника в частині виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості.

Колегія суддів також враховує, що на даний час на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ураховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також надані представником заявника пояснення щодо обставин неможливості виконати рішення суду одночасно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року по справі №240/10680/25 із погашення податкового боргу в загальному розмірі 1197844,43 грн. рівними частками щомісяця, з моменту набрання ухвалою суду законної сили.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення заяви про розстрочення боргу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.