Справа № 580/3414/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року справа № 580/3414/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Руденко А. В., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Лісовенка Дмитра Ігоровича з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 07.03.2025 №06;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки від 30.07.1985 серії НОМЕР_1 з 01.07.2000 по 31.12.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком 1 період навчання у середньому професійно-технічному училищі №1 м.Черкаси з 01.09.1982 - 16.07.1985 (02 роки 10 місяців 16 днів) за професією електрогазозварювальник ручної зварки на полуавтоматичних машинах; контролер зварювальних робіт, газорізальник, та період роботи у Черкаському виробничому об`єднанні Хімволокно, на посаді газоелектрозварювальника, у ремонтно- механічному цеху №1, з 30.07.1985 по 19.05.1986 (0 років 09 місяців 20 днів);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, з 28 лютого 2025 року.

Обґрунтовуючи позов зазначив, що відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку. Вважає, що відповідач в порушення норм законодавства відмовив у призначені пенсії.

Ухвалою суду від 02.04.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі та вирішив розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

09.04.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову. Обгрунтовуючи зазначив, що до страхового стажу не зарахував період роботи позивача з 01.07.2000 до 31.12.2003, оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Водночас у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки підстави для врахування періоду роботи в Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» з 30.07.1985 до 19.05.1086 відсутні. Також відсутні підстави для врахування до пільгового стажу періоду навчання в СПТУ №1 м.Черкаси з 01.09.1982 до 16.07.1985.

Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

28.02.2025 позивач звернувся заявою до органів Пенсійного фонду України, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

07.03.2025 відповідач прийняв рішення №06 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу. У рішенні зазначив, що Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу і не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах за наявності страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку для чоловіків на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Вік заявника 57 років 08 місяців. Страховий стаж складає - 37 років 07 місяців 24 дні. Пільговий стаж за Списком № 2 (з урахуванням 4 років 5 місяців 1 дня Списку №1) становить - 07 років 01 місяць 15днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 2 роки. До страхового стажу не зараховано періоди роботи період роботи згідно трудової книжки від 30.07.1985 серії НОМЕР_1 з 01.07.2000 по 31.12.2003, оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу за Списком №2 та Списком №1 зараховано всі періоди роботи. Тому прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку - 58 років.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих 5 листопада 1991 року Верховна Рада України ухвалила Закон №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено види державних пенсій: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Згідно зі ст.12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені в ст.13 зазначеного Закону.

Відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з п. «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;…»

Отже, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Водночас принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулює закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульоване в ст.114.

Зокрема, відповідно до частини першої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п.2 ч.2 чт.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду зразкової справи №360/3611/20 в рішенні від 03.11.2021 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Отже, у вказаній справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У заявлених спірних правовідносинах безпідставно не враховано територіальним органом Пенсійного фонду України зазначене вище рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 щодо порядку застосування норм Закону №1788-XII, а саме щодо права на пенсію пільгових умовах чоловіків після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, а також право на зменшення пенсійного віку працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

У позивача наявний відповідний страховий стаж, який дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме 37 років 07 місяців 24 дні, визнаний відповідачем в оскаржуваному рішенні пільговий стаж за Списком № 2 (з урахуванням 4 років 5 місяців 1 дня Списку №1) становить - 07 років 01 місяць 15днів.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.07.2000 по 31.12.2003 згідно з трудовою книжкою від 30.07.1985 серії НОМЕР_1 , оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд урахував.

Статтею 24 Закону №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст. 24 Закону №1058-IV).

До дати набрання чинності Законом №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників на той час регулювався Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі Основні положення), які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310.

Трудова діяльність позивача за спірні періоди підтверджується записами в його трудовій книжці від 30.07.1985 серії НОМЕР_1 №№16-19: з 30.08.1993 до 16.01.2001 працював на посаді заступника голови Черкаського обласного об`єднання УНА за переводом з УМО Рутенія. З 25.01.2001 до 27.02.2004 працював на посаді зварювальника-сантехніка в Центрі соціальної реабілітації Черкаського міського громадського об`єднання «Єдність».

Отже, Зважаючи, що спірний період роботи позивача охоплює проміжок часу з 01.07.2000 по 31.12.2003, тобто до дати набрання чинності Законом №1058-IV, а саме до 01.01.2004, суд дійшов висновку, що він підлягає зарахуванню відповідачем до загального страхового стажу, а протилежні доводи відповідача не враховані судом.

Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання у середньому професійно-технічному училищі №1 м.Черкаси з 01.09.1982 до 16.07.1985 (02 роки 10 місяців 16 днів) за професією електрогазозварювальник ручної зварки на полуавтоматичних машинах; контролер зварювальних робіт, газорізальник суд урахував.

Відповідно до п. «д» ч.3 ст.56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до пільгового стажу за умови, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Позивач з 01.09.1982 до 16.07.1985 навчався у середньому професійно-технічному училищі №1 м.Черкаси за професією електрогазозварювальник ручної зварки на полуавтоматичних машинах; контролер зварювальних робіт, газорізальник, що підтверджується копією диплома НОМЕР_2 від 16.07.1985.

Надалі, а саме 30.07.1985, тобто, відразу після закінчення вказаного навчального закладу був прийнятий газоелектрозварювальником у ремонтно-механічний цех №1 у Черкаське виробниче об`єднання «Хімволокно».

Разом з тим, відповідач не зарахував навчання до пільгового стажу роботи за Списком №1 чи Списком №2 у зв`язку з тим, що не підтверджено довідкою пільговий характер роботи за Списком №1 чи Списком №2 у Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» на посаді газоелектрозварювальника ремонтно- механічного цеху №1 з 30.07.1985 по 19.05.1986 (0 років 09 місяців 20 днів), і який позивач просить зарахувати до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо спору в цій частині суд зазначає наступне..

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Отже, архівні довідки необхідні за умови доцільності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Записами №№3-4 трудової книжки від 30.07.1985 серії НОМЕР_1 позивача підтверджується, що позивач працював у Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», на посаді газоелектрозварювальника, у ремонтно- механічному цеху №1, з 30.07.1985 по 19.05.1986. У вказаних записах зазначені повні реквізити наказів, на підставі яких вони вчинені, скріплені печаткою підприємства.

Проте згідно п. «а» та «б» ст. 13 Закону №1788 право на пенсію на пільгових умовах мають особи, зайняті повний робочий день на роботах, передбачених Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, у трудовій книжці позивача відсутній запис, що робота газоелектрозварювальника у ремонтно- механічному цеху №1 Черкаського виробничого об`єднання «Хімволокно» передбачена Списком №1 чи Списком №2, а також позивач був зайнятий повний робочий день.

Посилання позивача на підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №1 з 30.07.1985 по 19.05.1986 довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.07.2022 №174-ВК та №175-ВК є необгрунтованим, оскільки вказані довідки видані ПАТ «Азот» за періоди роботи починаючи з 18.07.1988.

Окрім того суд зазначає, що вказаними довідками підтверджується пільговий характер роботи позивача в Черкаському виробничому об`єднанні «Азот»:

- з 18.07.1988 по 28.10.1991 на посаді електрозварника ручного зварювання, виконував роботи зі зварювання, ремонту технологічного устаткування в цехах М-5, М-6 з виробництва мінеральних добрив, що передбачено Списком №1, розділ V111, підрозділ 1 пункт 6, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

- з 22.01.1992 по 11.04.1993 на посаді електрозварника ручного зварювання, виконував роботи зі зварювання, ремонту технологічного устаткування в цеху М-5 з виробництва мінеральних добрив, що передбачено Списком №1, розділ V111, підрозділ 1 пункт 6, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Згідно пункту 1 розділу V111 «Хімічне виробництво» Списку №1 виробництв, робіт, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 передбачені право на пільгову пенсію мають робітники і інженерно-технічні працівники, зайняті повний робочий день в цехах, виробництвах (на правах цехів) і окремих установках нижчепойменованих виробництв: мінеральних добрив (підпункт 6).

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці у спірний період з 30.07.1985 по 19.05.1986 позивач працював у Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» на посаді газоелектрозварювальника у ремонтно- механічному цеху №1.

Проте пунктом 1 розділу V111 «Хімічне виробництво» вказаного Списку №1 ремонтно-механічний цех окремо не передбачений, а конкретне хімічне виробництво у трудовій книжці позивача не зазначено.

Отже період роботи позивача з 30.07.1985 по 19.05.1986 не підтверджений довідкою про пільговий характер роботи, а тому не підлягав врахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

Відтак, не підлягає зарахуванню до періодів роботи за Списком №1 період навчання позивача з 01.09.1982 до 16.07.1985 у середньому професійно-технічному училищі №1 м.Черкаси.

Отже суд погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 з урахуванням періодів роботи за Списком №1 становить 7 років 1 місяць 15 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 2 роки, а тому позивач має право на пенсію на пільгових умовах по досягненню віку 58 років.

Враховуючи зазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.03.2025 №06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийняте на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Суд враховує, що позовна вимога позивача про зобов`язання зарахувати йому до страхового стажу періоду роботи згідно з трудовою книжкою від 30.07.1985 серії НОМЕР_1 з 01.07.2000 по 31.12.2003 є обгрунтованою, проте таке зарахування не впливає на суть рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.03.2025 №06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки підставою для відмови є відсутність пільгового, а не страхового стажу роботи.

За вказаних обставин суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 16.09.2025.

Суддя Алла РУДЕНКО