Справа № 160/17174/25
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо передачі до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції скарги ОСОБА_2 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25;
- зобов`язати Міністерство юстиції України утриматись від розгляду та прийняття рішення по суті щодо скарги ОСОБА_2 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.
В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправні дії Міністерства юстиції України щодо передачі до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції вищезазначених скарг внаслідок допущення процедури розгляду відповідно ї скарги. На думку позивача, відповідач мав повернути третій особі подану ним скаргу (щодо реєстраційних дій, проведених всупереч санкціям) без розгляду, оскільки останній, у розумінні ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не є належним суб`єктом звернення із такою скаргою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 р. забезпечено позов шляхом заборони Міністерству юстиції України, в тому числі його територіальним органам та структурним підрозділам, до набрання чинності рішенням суду у цій справі здійснювати розгляд та приймати рішення по суті щодо розгляду скарги ОСОБА_2 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що 29.05.2025 в Міністерстві юстиції України за вх. № СК-2157-25 зареєстровано документ від 29.05.2025 під назвою «Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції», підписана Рувінським Євгенієм Семеновичем, яка містила вимогу про визнання такими, що прийняті з порушенням та скасування відповідних реєстраційних дій, що згідно пункту 1 частини сьомої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в редакції від 04.04.2025 може бути здійснено Міністерством юстиції України в межах процедури розгляду скарги на дії державного реєстратора. Зауважує, що під час розгляду скарги не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю вчинено ряд організаційних дій, що спрямовані на виконання імперативного обов`язку Мін`юсту щодо здійснення колегіального розгляду скарги у сфері державної реєстрації. Підкреслює, що правом на звернення до Мін`юсту зі скаргою у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань одночасно наділена як особа, чиї права у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань порушені, так і суб`єкт, який бере участь у формуванні, реалізації та моніторингу ефективності державної санкційної політики, правоохоронні органи, а також суб`єкт, уповноважений дорученням Кабінету Міністрів України на здійснення заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції. На думку відповідача, третя особа у розумінні ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є належним суб`єктом звернення із такою скаргою, оскільки є власником акцій товариства із приводу якого проведено реєстраційну дію. Також просить звернути увагу, що сам факт колегіального розгляду такої скарги не створюють автоматичних наслідків для позивача, у зв`язку з чим у останнього відсутній об`єкт судового захисту.
Від відповідача надійшли заперечення на цю відповідь, суть та зміст якої є фактично аналогічною до відзиву на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 29.05.2025 до Міністерства юстиції України від третьої особи надійшла скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції, із вимогами:
3. Застосувати санкцію до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича у вигляді анулювання доступу до Єдиного державного реєстру.
…Указом Президента України від 12 лютого 2025 року № 81/2025 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 лютого 2025 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (далі Рішення). На підставі даного Рішення персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) введено, зокрема по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
30.05.2025 на офіційному веб-сайті Мін`юсту розміщено інформацію про те, що на 16 червня 2025 року заплановане проведення засідання центральної Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України при Міністерстві юстиції України (далі - Центральна колегія) за скаргою ОСОБА_2 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25, щодо Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» (ідентифікаційний код юридичної особи 33248430). Суб`єкт оскарження: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович, про що заявник повідомлений відповідним листом Міністерства юстиції України.
Вважаючи, що відповідач мав залишити цю скаргу без розгляду із тих підстав, що її подано неналежним суб`єктом звернення, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що спірні правовідносини регламентовані Законом України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон України № 755-IV), постановою КМУ від 25.12.2015 №1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції» (далі - Порядок №1128).
Відповідно до преамбули Закону України № 755-IV цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.
Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (частина перша статті 3 Закону № 755-IV).
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №755-IV систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації.
До повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 8 частини другої статті 5 Закону належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 34 Закону № 755-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає, зокрема, скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (пункт 1 частини 2 статті 34 Закону №755-IV).
Відповідно до частини третьої статті 34 Закону № 755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.
Реєстраційна дія, проведена всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", може бути оскаржена суб`єктом, який бере участь у формуванні, реалізації та моніторингу ефективності державної санкційної політики, правоохоронними органами, а також суб`єктом, уповноваженим дорученням Кабінету Міністрів України на здійснення заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції, протягом двох місяців з дня, коли відповідний суб`єкт дізнався про таку реєстраційну дію.
Згідно з частиною четвертою статті 34 Закону № 755-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації подається у письмовій формі безпосередньо до суб`єкта розгляду скарги та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Скарга на рішення, дії державного реєстратора, прийняте, вчинені всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", має містити обставини, якими суб`єкт подання скарги обґрунтовує недотримання чи порушення державним реєстратором відповідних санкцій. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом третім частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав. Якщо з дня прийняття рішення державного реєстратора, прийнятого з порушенням Закону України "Про санкції", спливло більше двох місяців, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про таку реєстраційну дію..
Скарга на рішення державного реєстратора, прийняте всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", яка не містить обставин, якими суб`єкт подання скарги обґрунтовує недотримання чи порушення державним реєстратором відповідних санкцій, повертається скаржнику на підставі мотивованого рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу не пізніш як через 15 днів з дня її надходження.
Частина п`ята статті 34 Закону № 755-IV визначає строки розгляду скарг. Скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, повідомлення державних реєстраторів про виявлені ними факти використання їх ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами розглядаються у строк не більше одного місяця з дня їх надходження.
У разі якщо в місячний строк розгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами провести неможливо, Міністерство юстиції України, його територіальні органи встановлюють необхідний строк для її розгляду, про що повідомляється особі, яка подала скаргу. При цьому загальний строк для вирішення питань, порушених у скарзі, не може перевищувати 45 днів.
Закінчення строку розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав не є підставою для повернення скарги, відмови в її задоволенні чи залишення її без розгляду.
Частиною шостою статті 34 Закону України №755-IV встановлено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:
про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);
про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);
про залишення скарги без розгляду по суті.
Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, якщо, зокрема: встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання (п.1); Міністерством юстиції України, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні (п.2); наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації (п.3); скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації не порушено (п.4).
Частиною сьомою статті 34 Закону №755-IV встановлені види рішень, які приймаються Міністерством юстиції України, його територіальними органами у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру іншими особами.
Згідно з частини десятою статті 34 Закону №755-IV порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаного положення Закону постановою КМУ від 25.12.2015 №1128 затверджений вказаний Порядок, якій відповідно до п.1 визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації).
Пунктами 2, 3, 5, 8 Порядку встановлено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.
Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.
Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.
Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:
оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;
наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;
наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;
здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;
подання скарги особою, яка не має на це повноважень;
закінчення встановленого законом строку подачі скарги;
розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.
Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.
Суд зазначає, що фактично спірним у рамках розгляду цієї справи є наявність у третьої особи повноважень щодо подання саме до Міністерства юстиції скарги на реєстраційну дію, проведену позивачем всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції".
З цього приводу суд зазначає, що коло суб`єктів звернення із приводу подання скарг (и) на реєстраційну дію, проведену всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції" визначено абз.2 ч. 3 статті 34 Закону №755-IV та до них відносяться:
суб`єкти, які беруть участь у формуванні, реалізації та моніторингу ефективності державної санаційної політики,
правоохоронні органи;
суб`єкти, уповноважені дорученням Кабінету Міністрів України на здійснення заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції.
Суб`єктами реалізації державної санкційної політики та моніторингу її ефективності є внутрішні та зовнішні суб`єкти.
Віце-прем`єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Міністр юстиції України - в частині здійснення керівництва діяльністю Міністерства юстиції України у процесі формування державної політики у сферах компетенції Міністерства юстиції України;
заступники Міністра юстиції України - в частині забезпечення реалізації окремих видів санкцій, визначених Законом України "Про санкції" згідно з закріпленим розподілом обов`язків та повноважень;
Департамент санкційної політики - в частині реалізації державної політики в сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, у тому числі вжиття заходів щодо виявлення та розшуку активів підсанкційних осіб, зазначених у рішеннях Ради національної безпеки і оборони України;
Департамент державної виконавчої служби в частині забезпечення виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України щодо забезпечення реалізації державної санкційної політики під час здійснення примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби;
Департамент з питань банкрутства - в частині виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України, щодо забезпечення реалізації персональних санкцій при реалізації державної політики з питань банкрутства;
Департамент нотаріату - в частині моніторингу дотримання нотаріусами санкційного законодавства при вчиненні ними нотаріальних дій;
Департамент державної реєстрації - в частині виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України, щодо здійснення контролю у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, шляхом моніторингу реєстраційних дій щодо підсанкційних осіб та/або їх активів;
Офіс протидії рейдерству - в частині виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України, щодо розгляду скарг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, і державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
державні органи (Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Національне агентство з питань запобігання корупції, Державне бюро розслідувань, Офіс Генерального прокурора, Національна поліція України, Бюро економічної безпеки України, Державна служба фінансового моніторингу України, Міністерство фінансів України, Міністерство економіки України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство закордонних справ України, Міністерство інфраструктури України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку тощо);
Національний банк України - особливий центральний орган державного управління;
Вищий антикорупційний суд - суд, якому підсудні справи про застосування санкції стягнення;
Кабінет Міністрів України - вищий орган у системі органів виконавчої влади, який приймає рішення про визначення суб`єктом управління активом іншого, ніж Фонд державного майна України, органу державної влади, суб`єкта господарювання державного сектору економіки;
Фонд державного майна України - центральний орган виконавчої влади із спеціальним статусом, що здійснює повноваження у сфері управління (у тому числі шляхом реалізації) активами, щодо яких ухвалено судове рішення про застосування такої санкції, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;
міжнародні організації, громадські формування, правозахисні організації;
господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство;
арбітражні керуючі, нотаріуси, державні реєстратори, державні виконавці, приватні виконавці;
інші органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи публічного права.
Наведений перелік свідчить на користь висновку про те, що фізична особа ОСОБА_2 , не є суб`єктом, на якого абзац 2 ч. 3 ст. 34 Закону №755-IV розповсюджується право звернення зі скаргою до Міністерства юстиції щодо реєстраційних дій, проведених всупереч санкціям.
Посилання відповідача на те, що третя особа таким правом наділена, оскільки реєстраційними діями порушуються його права як власника акцій ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ», судом до уваги не приймається, адже зміст та суть скарги обумовлена заявником вчиненням позивачем реєстраційний дій, проведеним всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", та означені правовідносини регулюються частиною третьою статті 34 Закону №755-IV доповненою новим абзацом (другим) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» від 03.05.2023 № 3103-IX, який на відміну від абзацу першого цієї норми визначає інше коло суб`єктів звернення, до яких третя особа не належить. Принаймні, протилежного матеріали справи не містять.
Із приводу ж посилань відповідача на пояснювальну записку Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» від 03.05.2023 № 3103-IX суд зазначає, що означена записка, по-перше, не є нормативно-правовим актом, а по-друге, не розширює коло суб`єктів звернення на фізичних осіб, або на осіб, права яких порушуються тими чи іншими реєстраційними діями.
Пунктами 5, 8 профільного Порядку встановлено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:
оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;
наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;
наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;
здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;
подання скарги особою, яка не має на це повноважень;
закінчення встановленого законом строку подачі скарги;
розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.
Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.
За таких обставин, оскільки скарга із приводу реєстраційної дії, проведеної всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", подана неналежним суб`єктом звернення, відповідач повинен був залишити скаргу без розгляду по суті, а не призначати її до розгляду центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.
Наведене свідчить про те, що у спірних правовідносин дії відповідача вчинені із порушення спеціального законодавства, а тому є протиправними.
Стосовно викладених в письмових поясненнях третьою особою обставин щодо суті самої скарги суд зазначає, що такі обставини виходять за межі судового дослідження, у зв`язку з чим суд не надає їм відповідної правової оцінки.
Щодо посилань відповідача та третьої особи на відсутність у позивача об`єкта судового захисту то суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 5 КАС України регламентовано, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).
У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Оскільки у цій справі предметом судового оскарження є дії Міністерства юстиції України щодо передачі зазначеної скарги до розгляду Центральною колегією, та, у випадку задоволення її вимог та подальшого ініціювання відповідачем (Міністерством юстиції України) перевірки діяльності заявника, наслідками для позивача є порушення його прав - призупинення або припинення нотаріальної діяльності позивача.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права та принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Отже, підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що протиправні дії щодо передачі скарги на розгляд не можуть тягнути за собою правомірних наслідків за результатами розгляду цієї скарги, а тому ефективним захистом порушеного права позивача є зобов`язання Міністерства юстиції України утриматись від розгляду та прийняття рішення по суті щодо скарги ОСОБА_2 від 29.05.2025, як наслідок порушення процедури передачі скарги до розгляду Центральною колегією Міністерства юстиції України.
Суд не може врахувати зазначені відповідачем та третьою особою у заявах по суті практику Верховного Суду, оскільки ці рішення не є релевантними до спірних правовідносин, адже прийняті за інших правових обставин.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, та як наслідок наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо передачі до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції скарги ОСОБА_2 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.
Зобов`язати Міністерство юстиції України утриматись від розгляду та прийняття рішення по суті щодо скарги ОСОБА_2 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 937,92 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна