Справа № 722/1741/25
Суддя: Припхан І. І.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/1741/25
Номер провадження 2-а/722/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Припхан І.І.,

секретаря Козак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1782 від 10.06.2025 року за справою про адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області із адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову №1782 від 10.06.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн., а провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також є учасником бойових дій. У 2023 році був звільнений з ЗСУ з метою здійснення догляду за своїм батьком, який є інвалідом першої групи, а тому на теперішній час, у відповідності до п. 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку.

З цих підстав кожних три місяці на особливий період звертається до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відповідними заявами про продовження строку відстрочки, де отримує довідки про відстрочку. Однак, 31.05.2025 року, повертаючись з м. Чернівці в районі Рингача був затриманий працівниками поліції, які через програму Резерв+ виявили, що нібито він перебуває у розшуку. після чого був доправлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою з`ясування цих обставин.

Того ж дня, працівником ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно мене складено протокол № 1782 від 31.05.2025 року про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. проте другий примірник протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не був вручений.

Після складання протоколу поїхав додому, а 03.06.2025 року з відповідними документами, які надають мені право на відстрочку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою встановлення причини його розшуку.

Того ж дня повторно надав відповідальному працівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 копії документів, які надають мені право на відстрочку.

Також працівником РТЦК мене було повідомлено, що 10.06.2025 року він має прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд адміністративної справи, яка буде розглядатись відносно нього, 10.06.2025 року особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відповідальній особі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 надав пояснення, що ним не порушувались норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки має право на відстрочку, що було підтверджено копією довідки, відправленої з ІНФОРМАЦІЯ_3 в той же день на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розгляду моєї адміністративної справи. ОСОБА_3 запевнила його, адміністративна справа відносно нього буде закрита за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Проте, 24.06.2025 року на його поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 було надіслано постанову № 1782 від 10.06.2025 року за справою про адміністративне правопорушення.

Після ознайомлення зі змістом викладеним в постанові про адміністративне правопорушення № 1782 від 10.06.2025 року, дізнався, що притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено штраф у сумі 17000 грн. з чим не погоджуюсь, оскільки у порушення вимог ст. 283 КУпАП, викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсним обставинам справи, а інкриміноване адміністративне правопорушення не вчиняв.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, причиною притягнення до адміністративної відповідальності є те, що будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений законом 60-денний строк не обновив своїх персональних даних, а саме дані про місце проживання та номер телефону, порушив законодавство про оборону. мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Проте, ця інформація не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки як після звільнення зі ЗСУ у 2023 році, так і протягом всього періоду часу неодноразово подавав до другого від ІНФОРМАЦІЯ_2 заяви про відстрочку з копіями документів, що надають мені пре на відстрочку, при цьому з поновленням своїх облікових даних.

Крім того вважає, що постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в день його прибуття на розгляд адміністративної справи 10.06.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 був відсутній, справа у його присутності не розглядалась, обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення ним не встановлювались, його пояснення не заслуховувались, а тому вважає, що постанова № 1782 від 10.06.2025 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Більше того, в постанові зазначено, що я на розгляд справи не з`явився, хоча згідно протоколу повідомлений про час та місце розгляду справи і про поважність причини неявки не повідомив, що є неправдивою інформацією, яку можуть спростувати представники ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 10.06.2025 року на його прохання відправляли на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 копію його довідки про відстрочку.

Окрім того, з матеріалів адміністративної справи, не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей щодо нього в порядку електронної інформаційної взаємодії. і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Також вважає, що матеріали справи не містять доказів складу правопорушення та наявності вини, оскільки він не вчиняв жодних інкримінованих йому правопорушень, викладених протоколі так і постанові № 1782 від 10.06.2025 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 року дана позовна заява передана до провадження судді Припхан І.І.

Ухвалою суду від 06.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Позивач та відповідач не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

10.06.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1782 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

З змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений законом 60-денний строк з дня набрання чинності Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 року, не уточнив свої персональні дані, а саме дані про місце проживання та номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності), чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги пп.1 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1,2 ст. 17 Закону України «Про оборону», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Громадянин ОСОБА_1 на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення не з`явився.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 03.02.2021 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Згідно копії довідки №2/5354 від 06.06.2025 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Із пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Доказів на підтвердження того, що позивач уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки суду надано не було.

Відтак, позивач будучи військовозобов`язаним, не оновив свої персональні дані військовозобов`язаного до 16 липня 2024 року, як це було визначено вказаними вище нормативними актами жодним з передбачених законом способів, а те, що у ОСОБА_1 наявна відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не звільняє його обов`язку встановленого законодавством протягом 60 днів уточнити свої облікові дані.

Обґрунтовуючи безпідставність висновків про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивач посилався на приписи примітки до ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Втім, у спірних правовідносинах примітка до ст. 210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Отже, наведені доводи висновків суду щодо наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не спростовують.

Також позивач зазначає, що в день його прибуття на розгляд адміністративної справи 10.06.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 був відсутній та зазначена в постанові інформація щодо неявки позивача на розгляд справи про адміністративне правопорушення є неправдивою.

Однак, дане спростовується долученими до позовної заяви доказами, а саме постановою серії №1782 від 10.06.2025 року, з якої вбачається, що дана постанова виносилась уповноваженою на те особою, а саме т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 . Доказів щодо відсутності т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 суду не надано.

Щодо неправдивості інформації про неявку позивача на розгляд справи про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що позивач не клопотав перед судом про допит свідків, які б могли підтвердити дану інформацію, також як і не клопотав перед судом про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_2 журналу відвідувань за 10.06.2025 року, яка б спростувала дані, зазначені у оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною. В зв`язку з цим в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1782 від 10.06.2025 року за справою про адміністративного правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: