Справа № 120/14855/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14855/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

15 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.05.2024 про відмову у перетині державного кордону ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволених вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Вінниці, Українська PCP.

Після здобуття Україною незалежності, отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 31.10.1997 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області.

31.08.2008 позивач отримав у ВПР та МР УМВС України у Вінницькій області дозвіл на виїзд на постійне місце проживання до держави Ізраїль та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 12.02.2007 з відміткою «Постійне проживання Ізраїль». Термін дії даного паспорту закінчився 12.02.2017.

У зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, позивач у встановленому законом порядку, 27.03.2008 знятий з реєстрації місця проживання в Україні. Паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 31.10.1997 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, знищено, що підтверджується листом Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області № T-167/6/0501-24/0501.4/4785-24 від 29.07.2024.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/009668666 від 13.08.2024, у позивача відсутнє зареєстроване місце проживання в Україні.

Згідно листа Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області № Г-178/6/0501-24/0501.4/5142-24 від 08.08.2024 у зв`язку з оформленням виїзду на постійне проживання до держави Ізраїль, позивач 28.03.2008 знятий з військового обліку, що підтверджується наданою УДМС у Вінницькій області копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № 84 від 28.03.2008, згідно пункту 9 даної довідки - підстава зняття з обліку - виїзд на постійне місце проживання в Ізраїль.

Після еміграції до держави Ізраїль, позивач звернувся до компетентних органів та прийняв громадянство Ізраїлю, у зв`язку з чим отримав внутрішній паспорт держави Ізраїль № 3 290 6921 5 (дата видачі поточного паспорту 27.02.2019, з терміном дії 24.02.2024) та паспортом громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон № НОМЕР_4 (дата видачі поточного 24.02.2019,) з терміном дії 23.02.2029.

14.05.2024 позивач, як громадянин Ізраїлю, перетнув кордон України з метою відвідування родичів, які проживають на території України.

30.05.2024 під час виїзду з території України до країни проживання, у відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», позивач також пред`явив закордонний паспорт громадянина Ізраїлю, проте був затриманий працівниками відповідача.

30.05.2024 начальником 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » тип (Б) ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 , з підстав того, що на прикордонний контроль не надано документи, що підтверджують підставу виїзду за кордон в умовах правового режиму воєнного стану згідно з п. 2.1-2.19 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27.01.1995.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

За результатом розгляду матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить з наступного.

Приписами ст. 33 Конституції України, передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок виїзду іноземців з України регулюється Законами України від 22.09.2011 № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», від 05.11.2009 № 1710-VІ «Про прикордонний контроль».

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначені загальні питання правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядку їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Так, згідно абз. 17 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну та виїзд іноземців - громадян держав, які можуть в`їжджати в Україну без візи відповідно до законодавства України чи міжнародного договору України, - за паспортним документом або іншим документом, якщо це передбачено міжнародним договором України;

При цьому, 09.02.2011 набрала чинності Угода від 15.09.2010 за № 837, укладена між КМУ та Урядом Держави Ізраїль про відмову від візових вимог до осіб, які користуються паспортами громадянина або службовими паспортами України та Держави Ізраїлю.

Відповідно ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» на виїзд з України мають право іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, ч. 2 ст. 22 зазначеного Закону, передбачено вичерпний перелік підстав, за яким виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: - йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження; - його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання; - його виїзд суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України - до припинення обставин, що перешкоджають виїзду.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач в`їхав на територію Держави Україна, як громадянин Держави Ізраїль, пред`явивши паспорт громадянина Держави Ізраїль.

Законом України «Про прикордонний контроль», унормовано правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль», визначено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль», визначено, що прикордонний контроль осіб паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому, з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити перевірку підтверджуючих документів та повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.

Паспортні та інші документи осіб перевіряються в кабінах паспортного контролю, на смугах руху транспорту, у контрольних павільйонах, службових приміщеннях пунктів пропуску через державний кордон чи безпосередньо в транспортних засобах.

З метою виявлення потенційних загроз національній безпеці України, підвищення рівня авіаційної безпеки, завчасного виявлення осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду чи ухиляються від відбуття кримінальних покарань, уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють обробку наданих перевізниками даних реєстрації пасажирів. За ненадання або надання недостовірних даних реєстрації пасажирів перевізники несуть відповідальність, визначену законом.

Так, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль», встановлено, що уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: - наявності в нього дійсного паспортного документа; - відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; - наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; - підтвердження мети запланованого перебування; - наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку; - виконання ним вимог щодо строків перебування в Україні.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 8 вказаного Закону, передбачено, що уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі виїзду з України за умови: - наявності в нього дійсного паспортного документа; - відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України.

Так, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль», визначено порядок відмови у перетинанні державного кордону іноземцям, особам без громадянства та громадянам України, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

В контексті спірних правовідносин, відповідач приймаючи рішення від 30.05.2024 про відмову в перетині державного контролю позивачу, як на підставу для відмови, визначив порушення, яке полягає у не наданні на прикордонний контроль документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон в умовах правового режиму воєнного стану згідно п. 2.1-2.19 «Правил перетинання державного контролю громадянами України , затверджених постановою КМУ № 57 від 27.01.1995».

Так, у спірному рішенні відповідач зазначив про наявність у позивача паспорта серії НОМЕР_2 , при цьому відповідно до відомостей УДМС України, вказаний документ знищено в установленому порядку. Однак, такі відомості не відповідають фактичним обставинам, оскільки позивач здійснював перетин державного кордону на підставі дійсного паспорту Ізраїлю за № НОМЕР_4 .

Разом із тим, суд першої інстанції вірно акцентував увагу на тому, що при здійсненні перевірки відомостей, відповідач мав змогу встановити, що позивач, починаючи з 24.02.2019, був виключений з військового обліку на підставі припинення громадянства України, а тому на нього не розповсюджувалися «Правила перетинання державного контролю громадянами України , затверджені постановою КМУ № 57 від 27.01.1995, оскільки він є іноземцем та не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних на території України.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції вірно виснував, що відповідач, приймаючи рішення від 30.05.2024 про відмову позивачу у перетині державного кордону, діяв протиправно, оскільки вказане рішення не ґрунтується на фактичних обставинах та суперечить вимогам законодавства.

Також, судова колегія погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення порушених прав позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 30.05.2024 громадянину Держави Ізраїль, яке прийнято начальником 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом ОСОБА_2 .

При цьому, судова колегія не надає оцінку висновкам суду першої інстанції в частині відмовлених вимог, оскільки останні не є предметом апеляційного оскарження.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Моніч Б.С.