Справа № 203/4082/25
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4082/25
Провадження № 2-а/204/51/25
РІШЕННЯ

МЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Данилова Данила Романовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2025 року з Центрального районного суду м. Дніпра згідно ухвали суду від 23 червня 2025 року надійшла адміністративна справа № 203/4082/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Данилова Данила Романовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якій просив скасувати постанову сержанта поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Данилова Данила Романовича ЕНА № 4902647 від 05 червня 2025 року якою позивача, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити; стягнути на користь позивача судові витрати, понесені під час розгляду даного адміністративного позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою сержанта поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Данилова Данила Романовича серії ЕНА № 4902647 від 05 червня 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 05 серпня 2024 року о 22:07 годині в м. Дніпро по вул. Батумська, 11, водій не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4 ПДР керування ТЗ особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Вважає, що постанова серії ЕНА № 4902647 від 05 червня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. 05 червня 2025 року близько 21 год. 30 хв. автомобіль позивача БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований біля гаражів по вул. Батумська, в якому позивач просто сидів та до якого в подальшому під`їхав екіпаж патрульної поліції, з автомобіля якого вийшов працівник патрульної поліції Данилов Д.Р. та зазначив, що вони його зупинили. На питання позивача, як могли його зупинити, якщо він стояв тут припаркований біля гаражу, пояснити нічого не змогли. Доказів зупинки на прохання позивача надано не було. В подальшому позивачу сказали про необхідність пред`явити документи. На запитання позивача про підстави, на якій він повинен пред`являти документи, враховуючи те, що позивача не зупиняли працівники поліції та про можливе порушення правил ПДР раніше, зазначено не було. Підставою зупинки потім було зазначено, що є інформація, яка свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Позивачу зазначили, що це службова інформація та фактично відмовили в наданні будь-якої інформації. Позивачем було зазначено, що враховуючи відсутність доказів зупинки його транспортного засобу та порушення правил ПДР, оскільки автомобіль позивача був припаркований та в ньому позивач просто знаходився, у нього відсутній обов`язок надавати на перевірку свої документи та документи на автомобіль. Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії. Обов`язок особи пред`явити поліцейському посвідчення водія утворює юридичну сукупність з обов`язком зупинити керований ним транспортний засіб на вимогу такого поліцейського та є похідним від такого обов`язку зупинити транспортний засіб на вимогу поліцейського. Без факту зупинки транспортного засобу у особи і не виникає передбаченого ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.4.а ПДР обов`язку пред`явити посвідчення водія. Позивач наголошує на тому, що його автомобіль працівники поліції не зупиняли, транспортний засіб був припаркований, що виключає обов`язок надати посвідчення водія та документи на автомобіль. Відтак, вважає, що в його діях не було порушень щодо не пред`явлення посвідчення водія та документів на ТЗ, що виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Наполягав на тому, що працівники патрульної поліції через наявність давньої конфліктної ситуації з ними, вже знають, що за кермом зазначеного транспортного може бути саме позивач та знають його в обличчя. Також в постанові не зазначена підстава зупинки. Винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак відповідачем ніякого розгляду справи фактично не відбувалось. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

11 липня 2025 року від представника Департаменту патрульної поліції Кучер Л.А. до суду надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що Управління Патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України вважає оскаржувану постанову законною, правомірною і такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав. 05 червня 2025 року, о 21.30 год., поліцейські під час патрулювання у складі наряду поліції, реалізовуючи передбачені пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» повноваження поліції з виявлення та припинення адміністративних правопорушень, виявили рух транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , по вул. Старочумацькій у напрямку від пр. Слобожанського до вул. Яскравої, що у подальшому повернув праворуч на вул. Яскраву та зупинився біля гаражів напроти відділення № A337 АТ «А-БАНК», розташованого за адресою вул. Батумська, 11, неподалік від будівлі Індустріального районного суду міста Дніпра. При цьому, службовий транспортний засіб наряду поліції рухався позаду транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, тим самим подаючи ОСОБА_1 вимогу зупинитися. Під час наближення поліцейського до зупиненого транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , о 21 годині 34 хвилини на такому транспортному засобі була увімкнена аварійна світлова сигналізація, а за його кермом перебував ОСОБА_1 . У подальшому, під час спілкування з поліцейськими, на їх неодноразові вимоги надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_1 відповів відмовою. Поліцейський, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки зазначеного адміністративного правопорушення, керуючись правилами розділу IV Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн., тобто в межах санкції, встановленої частиною 1 статті 126 КУпАП. У позовній заяві ОСОБА_1 заперечує вчинення такого адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він не керував відповідним транспортним засобом, що на його думку виключає його обов`язок надавати на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Разом з цим, наведені у позовній заяві твердження ОСОБА_1 спростовуються фактичними обставинами справи, зафіксованими відеозаписами з автомобільного відеореєстратора наряду поліції та портативних відеореєстраторів поліцейських 469348, 470242 і 470256. У позовній заяві ОСОБА_1 також зауважує відсутність в оспорюваній постанові посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Разом з тим в пункті 7 оспорюваної постанови зазначено відповідне посилання на портативні відеореєстратори поліцейських, що спростовує відповідне твердження ОСОБА_1 . Вчинення ОСОБА_1 відповідного адміністративного правопорушення беззаперечно підтверджується наявними доказами і не спростовано останнім. Вважає, що наведені у позові пояснення щодо незаконності оспорюваної постанови є безпідставними, не спростовують правильності зазначених вище висновків та встановлених поліцейським обставин і у даному випадку їх слід розглядати лише як спробу уникнути встановленої законом відповідальності за вчинене правопорушення, що є неприпустимим. Зазначене в цілому свідчить про правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП, та законність і обґрунтованість оспорюваної постанови, яка у зв`язку з цим підлягає залишенню без змін. Також вважає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. є надмірними, завищеним і неспівмірним зі складністю даної справи, обсягом наданих адвокатом послуг, оскаржуваною сумою штрафу та значенням такої справи для ОСОБА_1 . У зв`язку з викладеним просив: залишити постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05 червня 2025 року серії ЕНА № 4902647 без змін, а позовну заяву без задоволення; зменшити заявлений ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

05 серпня 2025 року від представника позивача Осипова С.О. до суду надійшла відповідь на додаткові пояснення третьої особи, в якій зазначено наступне. При ознайомленні із відео з автомобільного відеореєстратора видно, що автомобіль екіпажу патрульної поліції їде по вулиці із проблисковими маячками лише синього кольору, лише припаркувавшись були увімкнені проблискові червоного кольору. Звук на відео відсутній, що підтверджує відсутність доказів того, що екіпаж патрульної поліції взагалі вчиняв будь-які дія для зупинки будь-якого транспортного засобу, який рухався у їх напрямку. При цьому, якщо автомобіль патрульної поліції рухається із увімкненим синім проблисковим маячком, а також за відсутності звукового сигналу, не створює обов`язку для зупинки транспортного засобу водієм. Увімкнена аварійна сигналізація жодним чином не підтверджує, що транспортний засіб зупинився саме на вимогу поліцейського. На відео з автомобільного відеореєстратора відсутні докази зупинки транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено про відео з автомобільного реєстратора, на який посилається третя особа у поясненнях. В якості доказів в оскаржуваній постанові не зазначено про наявність відео з автомобільного відео реєстратора. На відео з нагрудного реєстратора 469348, який зазначено в оскаржуваній постанові відсутні докази руху та зупинки транспортного засобу. Обов`язок особи пред`явити поліцейському посвідчення водія утворює юридичну сукупність з обов`язком зупинити керований ним транспортний засіб на вимогу такого поліцейського та є похідним від такого обов`язку зупинити транспортний засіб на вимогу поліцейського. Без факту зупинки транспортного засобу у особи і не виникає передбаченого ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.4.а ПДР обов`язку пред`явити посвідчення водія. Також в постанові не зазначена підстава зупинки. Враховуючи те, що працівниками патрульної поліції зазначено про ненадання позивачем документів, виникає питання на підставі чого було складено також протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно позивача та звідки були взяті відомості про серію та номер його посвідчення водія, яке зазначено в постанові та протоколі. Дії працівників патрульної поліції вважає протиправними та такими, що суперечать дійсним обставинам справи. Наполягав також на тому, що працівники патрульної поліції через наявність давньої конфліктної ситуації з ними вже знають, що за кермом зазначеного транспортного засобу може бути саме позивач та знають його в обличчя. Просить суд скасувати постанову сержанта поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Данилова Данила Романовича ЕНА №4902647 від 05 червня 2025 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 05 червня 2025 року поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Даниловим Данилом Романовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4902647 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 88).

Відповідно до вказаної постанови від 05 червня 2025 року серії ЕНА № 4902647, 05 червня 2025 року, о 22.07 год., у м. Дніпрі, по вул. Батумській, 11, водій ОСОБА_1 не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4.а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено в пункті 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач - поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержант поліції Данилов Д.Р. мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Згідно з пунктом 2.1 а, б Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

В оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4.а Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2.4а Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У частині 1 статті 73 КАС України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У позовній заяві позивач наполягав на тому, що працівники поліції не зупиняли його автомобіль BMW, номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль стояв припаркований біля гаражів по вул. Батумській, позивач просто сидів в автомобілі, а працівники поліції під`їхали до нього.

Однак, такі твердження позивача суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Натомість, такі твердження позивача повністю спростовуються наданим представником Департаменту патрульної поліції до письмових пояснень відеозаписом з відеореєстратора, розташованого в службовому автомобілі поліції, на якому зафіксовано, як автомобіль BMW, номерний знак НОМЕР_1 , рухався попереду автомобіля поліції в темну пору доби.

З досліджених доказів судом встановлено, що вимога про зупинку транспортного засобу позивача була подана у відповідності до пункту 8.9б Правил дорожнього руху, згідно з яким вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Таким чином, надаючи оцінку усім доводам позивача про те, що автомобіль під його керуванням не був зупинений працівниками поліцій а стояв припаркованим, суд до уваги не бере та відхиляє як безпідставні, недоведені та такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. З цих же підстав суд не бере до уваги твердження позивача про те, що працівниками поліції йому не була подана вимога про зупинку за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу, оскільки вони є недоведеними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також, разом з письмовими поясненнями, представником Департаменту патрульної поліції надано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейських, на яких зафіксовано обставини подій, що мали місце 05 червня 2025 року під час винесення оскаржуваної постанови.

Згідно з частиною 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху; на вимогу поліцейського пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

При дослідженні вищевказаних відеозаписів судом встановлені обставини, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме те, що водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також реєстраційний документ на транспортний засіб.

Законодавство України встановлює обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи, перелік яких визначений у п. 2.1 ПДР України

Таким чином суд зазначає, що у випадку зупинки транспортного засобу яким керував позивач, поліцейські мали право вимагати у позивача пред`явлення ним документів, зазначених в п. 2.1 Правил дорожнього руху.

А позивач, в свою чергу, був зобов`язаний виконати вимогу поліцейського та пред`явити відповідні документи, оскільки у відповідності до п. 2.4а Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Судом встановлено, що після повідомлення про причину зупинки, відповідач попросив позивача пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також реєстраційний документ на транспортний засіб, однак позивач таких документів на вимогу поліцейського так і не пред`явив, що є порушенням вимог пункту 2.4.а Правил дорожнього руху.

Суд відхиляє та не бере до уваги усі твердження позивача про відсутність у відповідача права перевіряти документи шляхом їх пред`явлення, оскільки вони є безпідставними та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні діючого законодавства України. Позивач, як водій транспортного засобу був зобов`язаний надати документи для перевірки без будь-яких застережень, оскільки не наділений правом вимагати від поліцейського вчиняти будь-які дії з метою надання власної оцінки законності вимогам поліцейського.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена безумовна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Отже судом встановлено, що 05 червня 2025 року позивач порушив вимоги п. 2.4а Правил дорожнього руху, а саме не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також реєстраційний документ на транспортний засіб, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке законом передбачене накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425,00 грн.).

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що прийнявши рішення про винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4902647 від 05 червня 2025 року поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержант поліції Данилов Д.Р. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, тобто дії відповідача не були протиправними.

Доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, останній суду не надав, а судом в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Той факт, що працівники поліції раніше неодноразово зупиняли транспортний засіб позивача, не наділяє позивача, як водія, правом не пред`являти на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Усі інші наведені у позовній заяві твердження сторони позивача суд розцінює як позицію особи задля уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене суд констатує, що під час розгляду даної справи судом не було встановлено факту порушення відповідачем прав, свобод або законних інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких позивач звернувся до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, винесення поліцейським оскаржуваної постанови відповідало вимогам Закону, а тому постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕНА № 4902647 від 05 червня 2025 року є законною та скасуванню не підлягає.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи позивача, наведені ним в обґрунтування своїх вимог, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, не відноситься до предмета спору, і є явно необґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України в рамках розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позовної заяви відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають віднесенню на сторону позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України, якою визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 126, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 19, 20, 72-77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Данилова Данила Романовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез