Справа № 308/9580/25
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9580/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., при секретарі судового засідання Малиновська І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, в м. Ужгород матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 17.06.2025 о 13:15 год. водій, керуючи транспортним засобом AUDI н.з НОМЕР_1 , в населеному пункті с. Тийглаш зі швидкістю 78 км/год, де дозволяється рух зі швидкістю не більше 50 км/год, чим прушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Інспектор 1 роти УПП батальйону УПП в Закарпатській області рядового поліції Дерич М.О. притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України Про адміністративні правопорушення та відповідно склав постанову серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року.

Зазначає, що єдиним доказом ймовірного порушення ОСОБА_1 ПДР стали дані приладу Трукам, який використовувався інспектором поліції не у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Поліцейський та його патрульний автомобіль знаходились на значній відстані від дороги та були приховані за автобусною зупинкою, і на патрульному автомобілі не були увімкнені проблискові маячки.

Працівник поліції під час вимірювання швидкості руху тримав прилад Трукам у руках до того ж рухався з ним по узбіччю дороги, хоча при цьому вимірювач швидкості мав знаходитися стаціонарно задля уникнення похибки при вимірюванні. Крім цього, відсутні будь які докази, що зазначена інспектором поліції швидкість належить його автомобілю і що саме позивач керував ним.

Так, у своїх письмових поясненнях, наданих ОСОБА_1 , 17.06.2025 р. безпосередньо на місці зупинки працівнику поліції, останній вказав, що швидкість він не перевищував, прилад Tru Cam працював не коректно, так як знаходився не стаціонарно, працював з рук працівника поліції. Попереджувальні знаки про здійснення працівником поліції заміру швидкості - відсутні. Автомобіль патрульної поліції не знаходився у видному місці, а припаркований (прихований) за автобусною зупинкою на відстані від дороги без ввімкнених проблискових маячків. Працівник поліції підійшов до транспортного засобу Підгородецького О.І., не представився та не попередив, що ведеться відеофіксація з боді камери.

Враховуючи вище викладене, позивач вважає, що Постанова Управління патрульної поліції в Закарпатській області Серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що з винесенням постанови не згідний, вважає, оскаржувану постанову незаконною. Вважає, що поліцейський притягнув його до відповідальності не маючи на те підстав. Вказує, що постанова винесена з порушенням законодавства.

З посиланням на викладене просить суд: скасувати Постанову Управління патрульної поліції в Закарпатській області Серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

23.07.2025 року представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , згідно якого вважає позовні вимоги пред`явлені до суду безпідставними, такі не відповідають дійсним обставинам справи, а також вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Зазначив, що 17 червня 2025 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000618, за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп», на 821 км в населеному пункті Тийглаш було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме - водій транспортного засобу Audi з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 (сімдесят вісім) км/год в населеному пункті Тийглаш, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 28 (двадцять вісім) км/год та порушив п. 12.4 ПДР України.

На підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився Позивач, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред?явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Зазначає, що Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, попросив пред?явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України.

Встановивши обставини порушення та розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, водію було роз?яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського БК 470079 о 13 год. 47 хв 05 сек.

В результаті, відносно Позивача було винесено Постанову серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського БК 470079 о 13 год 48 хв поліцейський роздруковує постанову та перед отриманнім, надає водію можливість написати пояснення в якому висловити свої заперечення.

Всі доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та ознайомлено з правами особи, яка притягається до відповідальності та за отримання копії Постанови.

Представник відповідача щодо доводів позивача відносно того, що інспектор не вжив усіх заходів для об`єктивного з`ясування обставин справи та ним не було роз`яснено позивачу права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає наступне.

Вказує, що розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розглядається поліцейськими відповідно до Наказу МВС від 07.11.2015 №1395.

Звертає увагу суду на те, що перед винесенням постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським була розглянута справа відповідно до наказу МВС від 07.11.2025 №1395.

Зазначає що обставини справи зображені на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського 470079:

- о 13 год 23 хв - поліцейський попереджує водія про перевищення швидкості руху в населеному пункті Тийглаш на 28 км/год, а саме рух зі швидкістю 78 км/год.

- о 13 год 47 хв 05 сек - поліцейський ознайомлює Позивача з правами особи, яка притягається до відповідальності (ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України).

- о 13 год 48 хв - поліцейський роздруковує постанову та перед отриманням, надає водію можливість написати пояснення в якому висловити свої заперечення.

- о 14 год 12 хв - позивач ставить підписи в постанові про ознайомлення його з правами особи, яка притягається до відповідальності та за отримання копії Постанови.

Вказує, що розгляду справи передував факт скоєння правопорушення, який було зафіксовано поліцейськими. Підійшовши до водія, поліцейський назвав причину зупинки та підставу зупинки транспортного засобу, повідомив, що відносно водія буде розглядатись справа про скоєння адміністративного правопорушення, пред?явив доказ скоєння правопорушення, ознайомив Позивача з правами особи, яка притягається до відповідальності та прийняв рішення щодо наявності підстав притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Таким чином, відповідач вважає, що порушення процедури розгляду справи не було.

Зазначає, що в статті 283 КУпАП не передбачено зазначення доказів в змісті постанови про адміністративні правопорушення, а відповідно до пункту 10 Розділу 4 Наказу МВС від 07.11.2015 № 1395 - Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що узгоджується із змістом ст. 252 КУпАП, а відтак аргумент позивача щодо незазначення доказів в Постанові серії ЕНА № 4999729 не заслуговує на увагу суду.

Вказав, що також позивач робить посилання на те, що Постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4999729 не відповідає висновкам Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Водночас зазначає, що посилання позивача на зазначену постанову пленуму ВС не поширюється на розгляд справи поліцейським про адміністративні правопорушення, а адресовано суддям для єдиного застосування судової практики.

Вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв?язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

З посиланням на викладене просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позиція сторін по справі:

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду відзив.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступного висновку.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, 17.06.2025 інспектор 1 роти УПП батальйону УПП в Закарпатській області рядового поліції Дерич М.О. склав постанову серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 17.06.2025 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, а саме за порушення вимог п. 12.4.б ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2 та ч. 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП, перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи зміст постанови серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки AUDI, д.н.з. НОМЕР_1 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, чим порушив п. 12.4.б. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень.

Із вказаною постановою позивач не погодився та звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати вказану Постанову Управління патрульної поліції в Закарпатській області Серії ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року.

Судом встановлено, що разом із відзивом на позовну заяву відповідачем - Управлінням патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області на підтвердження своєї правової позиції було надано суду диск з відеофайлами.

Водночас, як встановлено судом, досліджені матеріали адміністративної справи вказують на наявність факту вчинення позивачем правопорушення, що в свою чергу, не дає можливості, скасувавши постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП , і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішеннясуб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

Керуючись ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 4999729 від 17.06.2025 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч. 4 ст. 286 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ф. Ернста,3.

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду

Закарпатської області Бедьо В.І.