Справа № 744/715/25
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/715/25
Провадження № 2-а/744/30/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року в місті Семенівка Чернігівської області Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Кекух А. А.,

розглянувши адміністративну справу № 744/715/25 за позовом

представника позивача: ОСОБА_1

в інтересах

позивача: ОСОБА_2

до

відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1

про

вимоги позивача: визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

у відкритому судовому засіданні, проведеному за участі представника позивача Голика Є. В., за відсутності позивача ОСОБА_2 , а також за неприсутності представника відповідача,-

В С Т А Н О В И В:

За позовом сторона позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову № 383 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) від 23 червня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , якою на позивача накладено штраф в розмірі 17000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити. В обґрунтування наведених вимог у позові зазначено про те, що 25 липня 2025 року позивач через AT «Укрпошта» отримав рекомендований лист від ІНФОРМАЦІЯ_2 з копією постанови № 383 від 23 червня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. З ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 17000 гривень. Позивача визнано винним у тому, що він порушив ряд законодавчих актів України про військову службу, оборону та мобілізацію, а саме не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 13 травня 2025 року по повістці №3340174, яка була надіслана позивачу засобами поштового зв`язку, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси проживання. Однак, зазначена вище повістка (поштове відправлення) повернулася адресату із відміткою пошти про «повернення» з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, на думку начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення від 23.06.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП. Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КУпАП). Згідно зі ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильною вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, і також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання» правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про ( адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, пре час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно зі ст. 279 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про (адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяне матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення ні розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушенні зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Згідно приписів ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову та суть вчиненого правопорушення. На порушення вказаної норми закону постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить по батькові посадової особи, яка її винесла, а зазначено тільки прізвище і ім`я. Окрім того, в постанові зазначено, що повістка була направлена позивачу рекомендованим листом і повернулася назад без отримання позивачем, що не відповідає дійсності. Вказана повістка була отримана особисто позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_2 10.05.2025 року і поштою вона позивачу не скеровувалася, і, відповідно, без вручення назад не поверталася. Така постанова є явно недопустимою, оскільки її суть не відповідає дійсним обставинам. Окрім того, слід зазначити, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що полягає в наступному. Відповідно до абз. 11 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича. Позивач має ряд хронічних захворювань, які час від часу загострюються, потребують лікування, яке позивач майже постійно проходить. Зокрема, в період з 08.05.2025 по 14.05.2025 позивач перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-невролога КНП «Семенівська міська лікарня». Проте, не зважаючи на лікування та хворобливий стан, позивач 10 травня 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою повісткою, де уточнив всі свої можливі облікові дані. Військово-лікарську комісію позивач пройшов ще 10 грудня 2024 року. Цього ж дня, тобто 10.05.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було вручено ще одну повістку «для уточнення даних» на 13 травня 2025 року, яку позивач отримав під підпис. При цьому позивач зауважив, що не зможе з`явитися 13.05.2025, оскільки, по-перше він перебуває на лікуванні, а по-друге він вже уточнив свої облікові дані, і що ще треба доуточнити він не розуміє. 13 травня 2025 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з довідкою з лікарні, про те, що він перебуває на амбулаторному лікуванні у лікарів невролога та травматолога. Однак, працівниками другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено позивачу, що довідка неналежної форми, і тому дану довідку у позивача прийнято не було. Після цього позивач повернувся до КПП «Семенівська міська лікарня», де взяв іншу довідку про перебування на лікуванні, та цього ж дня, тобто 13.05.2025, відправив довідку від 13.05.2025 № 01-13/330 рекомендованим листом з описом вкладення до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Таким чином, виклик позивача «для уточнення даних» на 13.05.2025, в той час, коли він уточнив всі дані 10.05.2025, є протиправним з боку відповідача, адже по-перше позивач 10.05.2025 уточнив всі свої персональні дані (і уточнював їх ще раніше, оскільки ВЛК пройшов ще 10.12.2024), а по-друге інші необхідні персональні дані відповідач міг отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, через вказане порушення, якщо воно мало місце, стаття 210-1 КУпАП до позивача застосована не може бути, враховуючи положення примітки до ст. 210 КУпАП. Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, посадова особа якого виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Виходячи з наведеного, на думку сторони позивача, постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за довіреністю Єрмоленко Олеся Степанівна, через підсистему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву з додатками, за змістом якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування такої правової позиції у відзиві зазначено про те, що Відповідач по справі позовні вимоги не визнає, вважає, що зазначена позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 11 червня 2025 року о 11 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 при перевірці облікових даних ОСОБА_2 було встановлено, що останній на підставі електронного звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 №Е2248768 від 26.05.2025, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтями 210-1 КУпАП, був переданий до органів Національної поліції з метою адміністративного затримання, як такий, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 13.05.2025 за повісткою №3390174 від 10.05.2025 року. Повістка №3390174 від 10.05.2025 була оформлена на бланку, який був заповнений представником ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчений особистим підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та скріплений гербовою печаткою. Формування повістки у такий спосіб відповідає пункту 30 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. У подальшому ОСОБА_2 означену повістку було вручено 10.05.2025 особисто, під підпис, що підтверджується розпискою № від 10.05.2025. Пунктом 41 вказаного Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є, у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки. З цього вбачається, що ОСОБА_2 , на переконання представника відповідача, був належним чином оповіщений про дату та час виклику, адже адреса поштового відправлення (повістки) збігається з адресою, зазначеною ним при уточненні облікових даних. Відтак другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 виконав вимоги чинного законодавства щодо вручення повісток, як і дотримався процедури направлення повістки, а позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки до ТЦК. Натомість станом на дату виклику (на 09 год. 00 хв. 13.05.2025) до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не з`явився, про поважність причин своєї неявки жодним чином не повідомив, підтверджуючих обставин поважності причини неприбуття не надав, як того вимагає пункт 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Надалі, як того вимагає пункт 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не повідомив про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб у подальшому не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів. З огляду на перелічене вище, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулося з дотримання норм Порядку №560. З урахуванням зазначеного, ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає доведеним те, що позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.05.2025 року, без поважних причин не прибув, що свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена на підставі належних та допустимих доказів, зокрема, документального підтвердження факту отримання повістки, де проставлений його особистий підпис, а отже висновок про наявність складу адміністративного правопорушення зроблено обґрунтовано. Відтак 11.06.2025 року відносно позивача було складено Протокол про адміністративне правопорушення № 140. Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Так, у протоколі від 11.06.2025 №140 містилося посилання про те, громадянину ОСОБА_2 , було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також та права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП з чим позивач також був ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом. Протокол № 140 від 11.06.2025 року складався в особистій присутності гр. ОСОБА_2 .. Протокол підписаний уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 .. Уповноваженою посадовою особою, яка складала протокол, було запропоновано ОСОБА_2 , ознайомитися із складеним протоколом, та надати письмове пояснення по суті вчиненого, із проставлянням свого підпису та дати. Згідно даного протоколу ОСОБА_2 був ознайомлений з тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 год. 00 хв. 23.06.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , в кабінеті №7, про що свідчить його особистий підпис на протоколі. Це, на погляд представника відповідача, доводить те, що позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується належними доказами, проте, на вказану у протоколі дату та час позивач не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення не заявив. ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. ІНФОРМАЦІЯ_2 було вжито заходів щодо належного сповіщення ОСОБА_2 про дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вжиття таких заходів підтверджується відповідними та належними доказами, проте позивач по справі на її розгляд так і не з`явився. З огляду на це, справа про адміністративне правопорушення була розглянута за його відсутності. Відтак 23.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 була винесена постанова №383 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із вказанням низки нормативних правових актів. З огляду на це, постанова від 16.05.2025 №272 містить вказівки на спеціальні нормативні правові акти про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, норми яких були порушені позивачем. Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень статті 280 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено що: адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_2 , факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2025 року №140, в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення; вина особи підтверджується тим, що він без повідомлення причин поважності у встановлений термін не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим, електронним зверненням, був переданий до органів Національної поліції, для доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 як громадянин, який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1, та такий, що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Зазначеною бездіяльністю військовозобов`язаний ОСОБА_2 проігнорував і порушив виконання обов`язку, покладеного на нього згідно законодавством, не з`явився по повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходися у розшуку, а тому порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, й відтак підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Обставин, що пом`якшують відповідальність не було виявлено. Майнової шкоди не заподіяно, про що також зазначено у відповідному протоколі. З огляду на це, відповідачем було у повній мірі з`ясовано та враховано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, як того вимагає норма ст.280 КУпАП, а також підтверджено доказами, а саме: копією постанови про адміністративне правопорушення № 383 від 23.06.2025 року; копією електронного звернення до Національної поліції; повістки про виклик; копією рекомендованого поштового відправлення; копією довідки Укрпошти про причини повернення; копією протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2025 року №140. З огляду на такі обставини представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, направив в суд свого повноважного представника, адвоката Голика Євгена Валерійовича.

Представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що по суті, на його погляд, доводи, наведені у позовній заяві, є слушними, а аргументи представника відповідача, викладені у відзиві, не спростовують дійсних обставин справи.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки представника суд не сповістив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не подав, але як суб`єкт владних повноважень був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання.

Суд, вислухавши у судовому засіданні представника позивача, вивчивши матеріали адміністративної справи та наявні матеріали щодо справи про адміністративне правопорушення, дослідивши надані сторонами докази, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Судом з`ясовано, що 23 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 383 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали справи та оскаржувану постанову, суд дійшов висновку про наявність істотних порушень вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови, що є безумовною підставою для скасування зазначеної постанови.

По-перше, суд констатує порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП, згідно з якою постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову. В оспорюваній постанові зазначені лише прізвище та ім`я посадової особи без вказівки по батькові, що є порушенням приведеної імперативної вимоги ч. 2 ст. 283 КУпАП щодо обов`язкового реквізиту змісту постанови.

По-друге, суд встановив невідповідність викладених у постанові обставин фактичним обставинам справи, що суперечить сутності наступних вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП стосовно обов`язку зазначати в постанові належний опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, в постанові зазначено, що повістка була направлена позивачу рекомендованим листом і повернулася назад без отримання, що не відповідає дійсності. З матеріалів справи та записаних на присутній у цій адміністративній справі диск для лазерних систем зчитування пояснень представника позивача слідує, що повістка №3390174 від 10.05.2025 року була вручена позивачу особисто 10 травня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 під підпис. Така невідповідність свідчить про недостовірність фактичних обставин, покладених в основу оскаржуваної постанови, що суперечить принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, закріпленому в ст. 252 КУпАП.

По-третє, суд вважає обґрунтованим твердження сторони позивача щодо наявності поважних причин неявки позивача за повісткою 13 травня 2025 року. Відповідно до абз. 11 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (зі змінами) поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, визнаються, зокрема, хвороба громадянина, яка підтверджена документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій.

З матеріалів справи (копії медичної документації на а. с. 13 22) вбачається, що позивач у період з 08 по 14 травня 2025 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-невролога КНП «Семенівська міська лікарня». Позивач з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 13 травня 2025 року з довідкою про перебування на лікуванні, однак працівниками ТЦК було відмовлено у прийнятті довідки з посиланням на її неналежну форму. Того ж дня позивач направив іншу довідку від 13.05.2025 №01-13/330 рекомендованим листом до ТЦК.

Суд вважає, що позивач вжив достатніх заходів для повідомлення про поважність причин своєї неявки за повісткою на 09:00 13 травня 2025 року, а відмова працівників ТЦК у прийнятті довідки не може бути поставлена позивачу до вини, що відповідає презумпції невинуватості, закріпленій нормою ст. 62 Конституції України, яка має застосовуватися й у справах про адміністративні правопорушення.

По-четверте, суд звертає увагу на обставини вручення позивачу повістки від 10.05.2025 року. Зокрема, з даних позовної заяви убачається, що 10 травня 2025 року позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою повісткою та уточнив всі свої облікові дані. Військово-лікарську комісію позивач пройшов ще 10 грудня 2024 року. Того ж дня йому було вручено нову повістку «для уточнення даних» на 13 травня 2025 року.

Суд погоджується з доводом позивача, що повторний виклик «для уточнення даних» 13 травня 2025 року, коли позивач вже уточнив усі персональні дані 10 травня 2025 року, не мав законних підстав та був позбавлений мети уточнення даних. Воднораз суд констатує, що відповідач не надав суду доказів необхідності повторного уточнення даних.

По-п`яте, суд констатує порушення вимог ст. 280 КУпАП, згідно з якою орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановлює, що відповідачем не було належним чином з`ясовано всі обставини справи відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зокрема, не досліджено питання поважності причин неявки позивача згідно з абз. 11 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (зі змінами), не враховано факт його звернення до ТЦК з довідкою про перебування на лікуванні, не перевірено обґрунтованість повторного виклику для уточнення даних, в тому числі у контексті примітки до ст. 210 КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що як вже в деякій мірі зазналося вище, мало місце порушення процедурних вимог ст. 251 КУпАП щодо належного збирання та оцінки доказів, а також вимог ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №383 від 23 червня 2025 року винесена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ст. 280 (щодо обов`язкових обставин, які підлягають з`ясуванню), ч. 2 ст. 283 (щодо обов`язкового змісту постанови), ст. 252 (щодо всебічної оцінки доказів), не ґрунтується на повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи відповідно до приписів ст. 245 КУпАП, містить істотні невідповідності фактичним обставинам, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, суд вважає, що доводи сторони позивача, викладені у позові, є достатньо переконливими, адже вони стороною відповідача за відзивом на позовну заяву повною мірою не спростовані.

З огляду на викладене, суд приходить до підсумкового висновку, що у справі є всі підстави для визнання оскаржуваної постанови відповідача протиправною та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю у діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення, враховуючи приведене й зважаючи також на приписи п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 5, 77, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову № 383 по справі про адміністративне правопорушення від 23 червня 2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , якою на ОСОБА_2 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання згідно даних позову: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: О. І. Гнип