Справа № 120/6651/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2025 р. Справа № 120/6651/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999.

Відтак, з метою, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу спірний період та здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2024, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою від 13.05.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що спірний період роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999 згідно із записами в трудовій книжці не врахований позивачу, оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про ведення трудових книжок, зокрема, дату звільнення та дату наказу про звільнення дописано ручкою іншого кольору.

Свої дії відповідач вважає правомірними, а позов необґрунтованим.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, з 06.12.2016 по 11.05.2021 отримував пенсію по інвалідності, а з 12.05.2021 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача складає 32 роки 03 місяці 05 днів.

До стажу позивача не враховано період роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 10.07.1978.

Позивач через представника звернувся до пенсійного органу із заявою від 14.10.2024 щодо перерахунку пенсії з дати її призначення - з 06.12.2016, з урахуванням до страхового стажу вищезазначеного періоду роботи (а.с. 11).

У відповідь на звернення відповідач листом відмовив, зазначивши, що до стажу Позивача не враховано період роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 10.07.1978, оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про ведення трудових книжок, зокрема, дату звільнення та дату наказу про звільнення дописано ручкою іншого кольору (а.с. 12).

Позивач не погоджується з відмовою, вважає її протиправною, оскільки порушує його право на гідне соціальне забезпечення, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон від 09,07.2003 № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Відповідно до положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно - правових акті свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи за період до 01.01.2004 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 04 липня 2023 року в справі №580/4012/19: «Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка».

До того ж, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 14 лютого 2023 року у справі №263/9178/17 (адміністративне провадження № К/9901/30936/19), до 1 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж). Таким чином, до 1 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж.

Із записів, що містяться у трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.07.1978, позивач у період з 18.09.1995 по 01.08.1999 працював на посаді директора ПП "Авеста" (а.с. 20).

Відповідач вважає, що спірний період не підлягає зарахуванню, оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про ведення трудових книжок, зокрема, дату звільнення та дату наказу про звільнення дописано ручкою іншого кольору.

В контексті цього суд зазначає, що у спірних правовідносинах Порядок ведення трудових книжок урегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.08.93 за № 110 (далі - Інструкція №58).

Згідно з п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, сформованого у постанові від 06 березня 2018 року по справі № 754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18), положеннями Закону № 1058-IV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Отже, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд зазначає, що відповідач не ставить під сумнів роботу позивача на посаді директора, який підтверджується записом №12 від 18.09.1995 про призначення його на підставі Наказу №2 від 18.09.1995. Натомість вказує на недолік запису №13, як такий, що дописаний ручкою іншого кольору у даті звільнення та наказу.

З оглянутого запису №13 суд встановив, що записи не мають перекреслень та виправлень, скріплені печаткою ПП "Авеста", містять підпис уповноваженої особи засновника приватного підприємства (а.с. 20).

Отже, наявність в трудовій книжці позивача запису про його трудову діяльність, спростовує доводи відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999 роки, тому вказаний період роботи слід зарахувати до його страхового стажу.

Дії відповідача при розгляді спірного питання не відповідають критеріям правомірних, обумовлених статтею 2 КАС України, оскільки вчиненні без урахування усіх обставин, що мають значення у питанні призначення пенсійних виплат позивачу, тож права останнього є порушеними.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 18.09.1995р. по 01.08.1999р. в ПП "Авеста" та зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу спірний період, у зв`язку з чим здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 968,96 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999 згідно із записами в його трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.07.1978.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 18.09.1995 по 01.08.1999 згідно із записами в його трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.07.1978 та здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне судове рішення складено 16.09.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна