Справа № 300/5022/23
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"16" вересня 2025 р. справа № 300/5022/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши заяву про встановлення судового контролю за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
01.09.2025 представник позивача звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю в межах виконання рішення суду Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 300/5022/23, шляхом:
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 в строк протягом 20 (двадцяти) днів подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №300/5022/23.
Заява вмотивована тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 300/5022/23 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.03.2023 по 07.06.2023 в розмірі 294 098,24 грн. У зв`язку з невиконанням даного рішення, останнє було звернено до негайного виконання, неодноразово здійснювалися звернення із запитами до відповідача, Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗСУ, щодо виконання судового рішення про виплату належних сум при звільненні, однак, станом на 01.09.2025 рішення суду виконане частково, шляхом списання у безспірному порядку грошових коштів з рахунків відповідач на суму 145 857,05 грн.
Відповідно до розпорядження від 02.09.2025 за № 121 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 300/5022/23 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шумея М.В.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 справа передана головуючому судді Панікару І.В.
В аспекті можливості задоволення вищевказаної заяви, суд вказує на таке.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 300/5022/23 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.03.2023 по 07.06.2023 в розмірі 294 098,24 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2024 апеляційну скаргу військовій частині НОМЕР_2 повернуто.

Вказане рішення суду набрало законної сили та перебуває на стадії виконання.

Дослідивши заяву позивача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина 2 статті 382-1 КАС України).

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (частина 3 статті 382-1 КАС України).

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень (частини 4 статті 382-1 КАС України).

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу (частина 2 статті 382-3 КАС України).

Відповідно до частина 4 статті 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Так, в матеріалах справи міститься лист військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 за №3457 за змістом якого судом встановлено, що відповідачем невідкладно забезпечено проведення комплексу заходів направлених на виконання «Алгоритму опрацювання документів щодо не оскарження рішень судів ,виконання рішень судів, які набрали законної сили та потребують видатків державного бюджету для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовців» з метою повного та неутильного вимог рішення по справі № 300/5022/23.

Станом на 16.09.2025 позивачу виплачено шляхом списання у безспірному порядку грошових коштів з рахунку відповідача на суму 145 857,05 грн., зокрема: 06.06.2025 о 17:49 зараховано 25 911,15 грн., 09.05.2025 о 18:11 зараховано 67 612,75 грн., 13.04.2025 о 11:22 зараховано 51333,15 грн.

Тобто, в даній справі відповідач неодноразово затребував фінансування на виконання рішення суду на користь позивача, однак, коментоване рішення не виконано повністю через відсутність достатніх коштів у Міністерства оборони України в цілому.

За таких обставин, відповідач зробив усе можливе для забезпечення виконання рішення суду, а сам факт невиконання рішення суду має об`єктивну відносно відповідача природу зумовлений відсутністю коштів, на що відповідач позбавлений можливості вплинути.

Однак, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19.

У цьому аспекті суд зауважує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Враховуючи вищевикладене суд констатує вжиття відповідачем заходів для забезпечення виконання рішення суду в цій справі в повному обсязі та вказує, що неможливість остаточного виконання рішення суду зумовлена об`єктивними підставами відсутністю фінансування, що не залежить від волі відповідача.

Тим не менш, вищевикладене свідчить про те, що станом на момент розгляду поданої заяви про встановлення судового контролю, відсутні докази повного виконання відповідачем рішення суду від 03.10.2023 у справі № 300/5022/23, в зв`язку з чим підстави для застосування процедури судового контролю зберігаються.

Водночас, представник позивача в заяві про встановлення судового контролю просить суд встановити строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №300/5022/23 - 20 днів.

Вирішуючи питання про встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

З урахуванням обставин справи, та факту воєнного стану, який ускладнює виконання рішення суду в даній справі, зважаючи на те, що повне виконання рішення суду напряму залежить від бюджетного фінансування, яке з об`єктивних причин здійснюється в обмеженому розмірі, оскільки на даний час в Україні введено воєнний стан, що зумовлює акумулювання державних фінансових ресурсів у першу чергу на потреби забезпечення безпеки та оборони країни, суд вважає, що розумним та достатнім строком для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі є строк два місяці з дати отримання цієї ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 300/5022/23.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 300/5022/23 задовольнити частково.

2. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 300/5022/23.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 відповідно до 382 КАС України подати у двомісячний термін з моменту отримання ухвали суду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі №300/5022/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

В решті вимог відмовити.

Попередити командира військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до частини 10 статті 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточною і оскарженню не підлягає згідно з частиною 6 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.