Справа № 520/28302/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 р. Справа № 520/28302/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/28302/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 гривень пропорційно її участі у виконанні бойових(спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 гривень пропорційно її участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року.

На виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 Військова частина НОМЕР_1 надала відзив, в якому вказала, що командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 11.09.2023 №147 про виплату додаткових винагород ОСОБА_1 за період 01.08.2023 - 31.08.2023, який наразі є таким, що не реалізований. У зв`язку з цим, Військова частина НОМЕР_1 повторно передала до фінансової економічної служби забезпечувального органу вищезазначений наказ на реалізацію та проведення нарахування такої додаткової винагороди. Термін виплати залежить від надходжень асигнувань з бюджету. Вказано, що Військова частина НОМЕР_1 має зобов`язання перед позивачкою щодо виплати додаткової винагороди та є в процесі виконання своїх зобов`язань. До відзиву надано копію наказу від 11.09.2023 №147 та додатком 1 до нього.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 гривень пропорційно її участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 гривень пропорційно її участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що Військова частина НОМЕР_1 є відокремленим підрозділом та має статус «без права юридичної особи», підпорядковується та перебуває з 01 жовтня 2023 року на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ЄДРПОУ Військової частини НОМЕР_1 та листом КС ТрО ЗСУ від 02.10.2023 № 760/15/25182 про перебування на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 . Вказала, що у спірний період з 01.08.2023 по 31.08.2023 Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 , яка і мала реалізувати наказ про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за цей період. З 01 жовтня 2023 року і по даний час фінансове забезпечення здійснює Військова частина НОМЕР_2 . Вказує, що прийняте судом рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки Військової частини НОМЕР_2 , що здійснює функції з ведення фінансового господарства підпорядкованих їй частин та підрозділів, зокрема фактичного здійснення виплат військовослужбовцям навіть за той період, коли не здійснювала функції забезпечувального органу для Військової частини НОМЕР_1 . Вважає, що військова частина НОМЕР_1 не вчиняла протиправних дій або бездіяльності, оскільки право позивачки на виплати відповідно до абзацу 4 пункту 11 Постанови КМУ №168 було реалізовано наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.09.2023 №147 про виплату додаткових винагород ОСОБА_1 за період 01.08.2023 - 31.08.2023.

Позивачка не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 28.05.2023 року позивачка проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №111 від 28.05.2023.

Під час служби у Військовій частині НОМЕР_1 позивачка Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2023 №141 була відряджена до Військової частини НОМЕР_4 з 26.06.2023, де перебувала у період з 26.06.2023 року по 13.09.2023, що підтверджується копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №224 від 13.09.2023.

На виконання бойових розпоряджень позивачка приймала безпосередню участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань в складі діючих угруповань військ у період: з 01.08.2023 по 31.08.2023, про що військовою частиною НОМЕР_4 складено відповідну довідку, яка є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. пропорційно на місяць з розрахунку періодів участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Однак позивачці додаткова винагорода у розмірі 30000 грн за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 нарахована та виплачена не була, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачкою підтверджено право на отримання додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 гривень пропорційно її участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що наявність у позивачки права на отримання додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 гривень пропорційно її участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось Військовою частиною НОМЕР_1 під час розгляду справи.

Військовою частиною НОМЕР_1 було долучено до матеріалів справи копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2023 № 147 про виплату особовому складу Військової частини НОМЕР_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 серпня 2023 по 31 серпня 2023 відповідно до додатку 1 до цього наказу.

Відповідно до додатку 1 вказано, що молодший сержант ОСОБА_1 у період з 01.08.2023 по 31.08.2023 приймала безпосередню участь у діях, що підтверджується довідкою командира в/ч НОМЕР_4 від 04.09.2023 № 132.

Обґрунтовуючи свою незгоду з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 вказала про те, що у спірний період з 01.08.2023 по 31.08.2023 Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 , яка і мала реалізувати наказ про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за цей період.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 5 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, загальне правило обумовлює, що суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Колегія суддів зазначає, що відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції у відзиві на позовну заяву вказував, що командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 11.09.2023 №147 про виплату додаткових винагород ОСОБА_1 за період 01.08.2023 - 31.08.2023, який наразі є таким, що не реалізований, у зв`язку з чим, Військова частина НОМЕР_1 повторно передала до фінансової економічної служби забезпечувального органу вищезазначений наказ на реалізацію та проведення нарахування такої додаткової винагороди.

В той же час, під час розгляду справи судом першої інстанції жодних доказів того, що період з 01.08.2023 по 31.08.2023 Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги через їх необґрунтованість.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 по справі № 520/28302/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий