Справа № 640/753/20
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року справа № 640/753/20
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ СВ-Телеком до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою ТОВ СВ-Телеком (04107, м. Київ, вул. Дмитрівська, 37А) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19), в якій позивач просить:

-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.11.2019 року № 3406 та повідомлення про проведення перевірки від 18.11.2019 року № 129/26-15-05-01-05;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 24.12.2019 року №0105.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами протиправно проведеної перевірки та доводів, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 15.11.2019 №3406, визначено провести у період з 20.11.2019 тривалістю 5 робочих днів, документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "СВ-Телеком".

У період із 20.11.2019 по 26.11.2019 контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "СВ-Телеком", за результатами якої складено акт перевірки від 29.11.2019 №163/26-15-05-01-05/32425264.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення за 2018 рік у розмірі 481888грн.

На підставі Акту перевірки 24.12.2019 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0105, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення податку на прибуток у розмірі 481888,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Судом з`ясовано, що висновок відповідача про завищення від`ємного значення, ґрунтується на відсутності реального здійснення господарських операцій за участю його контрагента - ТОВ "Топаз Груп".

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює такі види діяльності: код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій (основний); код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

26.12.2017 між ТОВ "СВ-Телеком", як замовником та ТОВ "Топаз Груп", як підрядником, укладено договір №87, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи по будівництву волоконно-оптичної лінії зв`язку спеціального призначення між об`єктами за адресами: вул. Оборонна, 3 - вул. Володимирська, 54-А у м. Києві; ціна договору - 578265,18 грн., в т.ч. ПДВ 96377,53 грн.

На виконання умов договору № 87, ТОВ "Топаз Груп" виконано відповідні роботи на загальну суму 578265,18 грн., в т.ч. ПДВ 96377,53 грн., на підтвердження чого надано копії договірної ціни, локального кошторису на будівельні роботи, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року. Оплата позивачем виконаних ТОВ "Топаз Груп" за договором робіт узгоджується з платіжним дорученням №483 від 15.01.2018.

Згідно вказаного договору, складено податкову накладну № 625 від 26.12.2017 на загальну суму 578265,20 грн., в т.ч. ПДВ 96377,53 грн.

При цьому, на спростування фактів виконання договору, відповідач посилається виключно на протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 23.05.2018, директора ТОВ "Топаз Груп", який в силу відсутності обвинувального вироку, що набрав законної сили, або прийняття рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, в яких була б встановлена фіктивність спірних правочинів, не є належним доказом згідно ст. 72-78 КАС України.

Згідно приписів п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, доводи податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, спростовуються наданими доказами.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем прийняті протиправно, а тому, як наслідок, воно підлягає скасуванню.

Щодо протиправності дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.11.2019 року № 3406 та повідомлення про проведення перевірки від 18.11.2019 року № 129/26-15-05-01-05 то суд зазначає таке.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.( п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України).

Згідно акту перевірки, копія наказу про призначення останньої вручена позивачу 22.11.2019, що і не є спірним і відповідає положенням статті 42 Податкового кодексу України.

При цьому, визначення періоду актом перевірки 20.11.2019 - 26.11.2019 не свідчить по її фактичний початок саме 20.11.2019.

Крім того, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 встановила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Суд зазначає, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта призводить до його неправомірності.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, з урахуванням відсутності інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору в даній частині, у задоволенні позову щодо протиправності дій про проведення перевірки слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 24.12.2019 №0105.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Телеком» судовий збір у розмірі 7228 (сім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 32 коп.

У решті адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР