Справа № 520/3476/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 вересня 2025 року № 520/3476/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, п.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті пенсії за вислугою років відповідно до пункту а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- скасувати рішення Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07 січня 2025 року (про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до підпункту а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 07 червня 2023 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті пенсії за вислугою років відповідно до пункту а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, є протиправними та такими, що порушують права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених чинним законодавством. Представник відповідача зазначив, що обов`язковою передумовою для призначення поліцейським пенсії за вислугу років є наявність календарної вислуги років.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , в період з 14.08.2001 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 06.06.2023 в Національній поліції України.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ та згодом в Національній поліції України ОСОБА_1 приймав участь в місіях ООН, зокрема: з 30.08.2014 по 31.08.2016 служба у складі національного персоналу в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан (24 повних календарних місяці); з 14.04.2018 по 01.08.2020 служба в складі національного персоналу в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан (27 повних календарних місяці).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.06.2023 №525о/с майора поліції ОСОБА_1 , інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, з 06.06.2023 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням). Вказаним наказом визначено, що стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 21 рік 09 місяців 21 день, у календарному обчисленні - 11 років 07 місяців 21 день.

Позивач звернувся до Головне управління Національної поліції в Харківській області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та зарахувати до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції (час виконання обов`язків) період перебування в міжнародних операціях ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан з розрахунку один місяць служби за три.

Листом від 06.07.2023 №М-381вс/11912/01-2023, М-401вс/11912/01-2023 Головне управління Національної поліції в Харківській області, посилаючись на Закон України "Про Національну поліцію", Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженою постановою КМУ від 17.07.1992 №393 відмовив ОСОБА_1 в зарахуванні до календарної вислуги та стажу служби в поліції періоду перебування в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки з розрахунку один місяць за три, у зв`язку з відсутності для цього підстав.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 по справі 529/20242/23 позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 згідно наказу №252 о/с від 06.06.2023, до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі у складі національного персоналу в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан за період: з 30 серпня 2014 року по 31 серпня 2016 року та за період з 14 квітня 2018 року по 01 серпня 2020 року з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пільгову вислугу років в календарному обчисленні з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби у складі національного персоналу в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан за період: з 30 серпня 2014 року по 31 серпня 2016 року та за період з 14 квітня 2018 року по 01 серпня 2020 року у відповідності до вимог Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки" та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 по справі № 520/20242/23 залишено без змін.

На виконання вищезазначеного рішення суду ГУНП наказом від 18.12.2024 року № 605 о/с внесено зміни до наказу від 06.06.2023 № 252 о/с, та вказано, що пункт наказу ГУНП в Харківській області від 06.06.2023 № 252 о/с в частині звільнення згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) майора поліції ОСОБА_1 /0087313/, інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, з 06.06.2023, з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2023 по 06.06.2023 у кількості 19 діб, зі стажем служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 21 рік 09 місяців 21 днів, у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби складає - 21 рік 09 місяців 21 день, час навчання - немає, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) складає - 11 років 07 місяців 21 день, змінити: вважати його звільненим зі стажем служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки - 21 рік 09 місяців 21 днів, у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби складає - 30 років 04 місяці 24 день, час навчання - немає, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 11 років 07 місяців 21 днів, з вислугою років для призначення пенсії - 33 роки 05 місяців 09 днів.

Крім того, ГУНП, з урахуванням внесених змін, підготовило та направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документи з відповідними додатками щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно п. а ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які відповідач отримав 30.12.2024 року.

Позивач звернувся з письмовим запитом до відповідача в якому просив повідомити про результати розгляду документів, надісланих ГУНП щодо призначення мені пенсії.

Відповідач листом від 27.01.2025 повідомив позивача, що 07.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 57, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років.

У вказано рішення зазначено, що згідно з поданими матеріалами ОСОБА_1 було звільнено зі служби 06.06.2023 відповідно до ст. 77 ч. 1 п. « 7» /за власним бажанням. Вислуга років у календарному обчисленні становить: 21 рік 09 місяців 21 день, що не відповідає вимогам ст. 12 Закону. З огляду на викладене, правові підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 відсутні.

Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом б статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Посилаючись на приписи статті 12 Закону №2262-XII, відповідач вважає, що підставою для призначення пенсії за вислугу років в даному випадку є 25 років і більше саме календарної вислуги.

Відповідно до приписів законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, необхідною умовою для призначення (перерахунку) пенсії на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є наявність необхідної календарної вислуги років.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що згідно наказу № 252 від 06.06.2023 року календарна вислуга років позивача складала 21 рік 09 місяців 21 днів, згідно витягу наказу № 605 о/с від 18.12.2024 року (в часткову зміну пункту наказу) на підставі Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 по справі №529/20242/23, Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 по справі №529/20242/23 календарна вислуга років позивача складала 30 рік 04 місяці 24 дні, а вислуга років для призначення пенсії 33 роки 05 місяців 09 днів.

Крім того, аналогічний розрахунок календарної вислуги позивача міститься в Розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 23.12.2024 року.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить більше 25 років, то позивач має право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, доводи позивача про те, що він має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є обґрунтованими.

Отже, суд прийшов до висновку, що відповідач приймаючи спірне рішення не врахував всіх обставин, що мають значення для його прийняття, в зв`язку з чим рішення Головного управління пенсійного фонду в Харківській області від 07.01.2025 року про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від Національної Поліції України Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, є необґрунтованим, що в свою чергу дає підстави для визнання його протиправним та скасування.

При цьому, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути подання Головного Управління Національної Поліції в Харківській області про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 30.12.2024 року передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та за результатами його розгляду прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Щодо решти позовних вимог, суд вважає їх передчасними, спрямованими на майбутнє, отже такими, що задоволенню не підлягають, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, наразі спір з приводу вказаних обставин відсутній.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати належить розподілити у відповідності до положень ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-247, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, п.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Харківській області від 07.01.2025 року про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від Національної Поліції України Головного Управління Національної Поліції в Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути подання Головного Управління Національної Поліції в Харківській області про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 30.12.2024 року передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та за результатами його розгляду прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, п.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.