Справа № 420/8147/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8147/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування Позивачу до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.11.1991 року по 30.09.2024 року на посадах медичної сестри анестезіологічного відділення, сестри медичної анестезиста анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії Котовської центральної лікарні, яка була в 2004 році перейменована в Котовську міську лікарню, в 2016 році - в Подільську міську лікарню, в 2018 році реорганізована в КНП "Подільська міська лікарня Подільської міської ради" ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши періоди роботи з 01.11.1991 року по 30.09.2024 року у подвійному розмірі, з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 02.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи, які перелічені у позовних вимогах.

У відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просив відмовити. Позиція ґрунтується на тому, що для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі спірних періодів роботи відсутні підстави. Періоди трудової діяльності до 01.01.2004 року необхідно підтвердити уточнюючими довідками, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості щодо відділення (структурного підрозділу) із посиланням на ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Періоди роботи після 01.01.2004 року на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахуванню у подвійному розмірі не підлягають, оскільки норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є прямими після 01.01.2004 року, такого не передбачають.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 02.10.2024 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Страховий стаж складає 36 років 1 місяць 12 днів.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.06.1990 року, у період з 01.11.1991 року по 30.09.2024 року, позивачка працювала на посаді медичної сестри медсестри анестезіологічного відділення, сестри медичної анестезиста анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії Котовської центральної лікарні, яка була в 2004 році перейменована в Котовську міську лікарню, в 2016 році - в Подільську міську лікарню, в 2018 році реорганізована в КНП "Подільська міська лікарня Подільської міської ради".

Позивачка вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до її страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи з 01.11.1991 року по 30.09.2024 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 4 ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах передбачені ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), згідно до якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таким чином, Закон України №1058-IV не встановлює обмежень щодо застосування положень ст.60 Закону України №1788-XII щодо обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція ст.60 Закону №1788-XII є чинною на теперішній час.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про подальше вдосконалення анестезіолого-реанімаційної допомоги населенню» №841 від 11.06.1986р. затверджено Положення про відділення (групу) анестезіології-реанімації лікувально-профілактичного закладу, за приписами якого у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували: відділення (групи) анестезіології - реанімації, відділення реанімації та інтенсивної терапії, палати для реанімації та інтенсивної терапії.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №303 від 8 жовтня 1997р. (далі - Наказ МОЗ №303) проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.

Пунктом 1 Рекомендацій щодо структури служби анестезіології та інтенсивної терапії в лікувально-профілактичних закладах України, затверджених вищезазначеним Наказом, передбачено організацію анестезіологічних груп в лікувально-профілактичних закладах, де за штатними нормативами повинно бути не більше 3-х лікарів-анестезіологів, разом з відповідною кількістю сестер-анестезисток.

Пунктами 1,4 Положення про відділення анестезіології з ліжками та без ліжок для інтенсивної терапії, анестезіологічну групу, відділення інтенсивної терапії лікувально-профілактичних закладів, яке також затверджено Наказом МОЗ №303, передбачено створення в лікувально-профілактичних закладах різних підрозділів служби анестезіології, в тому числі анестезіологічні групи.

Таким чином, згідно вищевказаного Наказу МОЗ України відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії і відділення інтенсивної терапії відповідно до переліку медичних спеціальностей, зареєстрованих Всесвітньою організацією охорони здоров`я із збереженням функціональних повноважень відділень реанімації.

Згідно роз`яснень, наданих Міністерством охорони здоров`я і Міністерством праці та соціальної політики України у листах від 10 вересня 2002р. №10.03.67/100, від 28 травня 2002р. №10.02.11/450 та від 21 червня 2002р. №02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №462/1713/17.

Як вбачається із записів трудової книжки, позивачка у період з 01.11.1991 року по 01.01.2004 року працювала на посаді сестри медичної анестезіологічного відділення.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періоду роботи позивачки з 01.11.1991 року по 01.01.2004 року у подвійному розмірі.

Щодо періоду роботи після 01.01.2004 року, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

При цьому, зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 4.12.2019р. у справі №689/872/17.

У постанові від 03.11.2021р. у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення», вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо б законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

З наведеного слідує, що оскільки ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а положення ст.24 Закону №1058-IV не скасовують та не зупиняють її дію, дії відповідача щодо незарахування у подвійному розмірі стажу роботи позивача з 01.01.2004 року по 30.09.2024 року є протиправними.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у незарахуванні в подвійному розмірі періодів роботи позивачки на посаді медичної сестри медсестри анестезіологічного відділення з 01.11.1991 по 10.02.2017 та на посаді сестри медичної анестезиста анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 10.02.2017 по 30.09.2024 відповідно до вимог ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи, що пенсія призначається на підставі розрахунку стажу, то саме з дати її призначення відповідач порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір розподілено відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоду роботи з 01.11.1991 року по 30.09.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши періоди роботи з 01.11.1991 року по 30.09.2024 року у подвійному розмірі, з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 02.10.2024 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов