Справа № 440/9309/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9309/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом.

Позовні вимоги:

стягнути податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків в сумі 417 612,90 грн (чотириста сімнадцять тисяч шістсот дванадцять гривень 90 копійок) з них:

- в сумі 416 105,09 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- в сумі 1 505,81 грн за платежем податок на прибуток підприємств.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі позивач; ГУ ДПС в Полтавській області) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" (далі також відповідач, ТОВ "Мейкор" ) про стягнення коштів з рахунків платника податків.

Ухвалою від 14.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки податковий борг виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, даний борг підлягає стягненню в судовому порядку.

Копія ухвали суду від 14.07.2025 направлялась товариству за його адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Котляревського, 3, м. Полтава, 36000), та повернулася до суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" /а.с. 81/.

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач зареєстрований за цією адресою /а.с. 13-14/.

Оскільки копія ухвали від 14.07.2025 не була вручена адресату з незалежних від суду причин, суд вважає копію такої ухвали врученою відповідачу належним чином, а відповідача - таким, що правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Обставини справи, встановлені судом

ТОВ "Мейкор" () зареєстровано як юридична особа 22.05.2015, номер запису: 0014626 /а.с. 13-14/.

Відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області як платник податків.

ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 04.07.2024 №5, яким застосовано суму штрафних санкцій з податку на додану вартість у розмірі 14 475грн /а.с. 28/.

- від 04.07.2024 №5, яким застосовано суму штрафних санкцій з податку на додану вартість у розмірі 150 236,32 грн /а.с. 19-20/;

- від 04.07.2024 №5, яким застосовано суму штрафних санкцій з податку на додану вартість у розмірі 47 176,01 грн /а.с. 30-31/;

- від 13.06.2024 №5, яким застосовано суму штрафних санкцій з податку на прибуток у розмірі 1 307,40грн /а.с. 42-43/;

- від 19.08.2024 №, яким застосовано суму штрафних санкцій з податку на прибуток у розмірі 22,41 грн /а.с. 50-51/.

Вказані повідомлення-рішення надіслано відповідачу за адресою реєстрації, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Податкові повідомлення-рішення в судовому чи адміністративному порядку відповідачем не оскаржувалися, а нараховані у них зобов`язання набули статусу узгоджених та в подальшому в зв`язку з їх несплатою статусу податкового боргу.

Враховуючи вищезазначене, станом на момент подання даної позовної заяви заборгованість по сплаті податку на додану вартість складає 416 105,09 грн, з податку на прибуток 1 505,81 грн.

04.04.2024 позивачем сформовано податкову вимогу №0-1631 /а.с. 16/, яка надіслана відповідачу за податковою адресою, що зазначена у ЄДРПОУ: вул. Котляревського, 3, м.Полтава, 36000, однак повернулася з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" /а.с. 15/.

Посилаючись на несплату відповідачем у строки, визначені Податковим кодексом України, податкового зобов`язання у розмірі 417 612,90 грн позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи (у тому числі податкове повідомлення-рішення) вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 цієї ж статті, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п.129.1.2 п.129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань /п.п. 129.3.1 п.129.3 ст. 129 ПК України/.

Абзацом 2 п.129.4 ст. 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Вимогами п.129.5 ПК України визначено, що зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Висновки щодо правозастосування

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах закінчився перебіг визначеного Податковим кодексом України строку виконання податкового обов`язку по сплаті грошового зобов`язання.

Фактичних даних, які б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного та добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав, відповідно до положень Податкового кодексу України, матеріали справи не містять.

Заявлена позивачем до стягнення сума боргу відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України: "податковий борг" сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (пункт 59.1).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ю" №0-1631 /а.с. 16/, яка надіслана відповідачу за податковою адресою, що зазначена у ЄДРПОУ: вул. Котляревського, 3, м. Полтава, 36000, однак повернулася з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" /а.с. 15/.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Існування спірної суми податкового боргу на дату розгляду справи судом підтверджено приєднаними до справи роздруківками інтегрованої картки платника податків, які за правилами статей 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України та Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881, є належними та допустимими доказами невиконання податкового обов`язку з боку відповідача.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Також підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку, за змістом якої відповідач має відкриті рахунки у фінансових установах.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 417 612,90 грн підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, то така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відзив на позовну заяву із обґрунтуванням заперечень проти позову від відповідача не надходив.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. При цьому суд не вбачає потреби фіксувати у резолютивній частині судового рішення реквізити конкретного бюджетного рахунку, на який необхідно стягнути спірний податковий борг - визначення цього рахунку є стадією виконання судового рішення, що набрало законного сили і належить до повноважень податкового органу та органу Державного казначейства України.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" (вул. Котляревського, 3, м. Полтава, Полтавська область, 36020, 2) про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути на користь Державного бюджету України грошові кошти з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, в сумі 417 612,90 грн (чотириста сімнадцять тисяч шістсот дванадцять гривень 90 копійок) з них:

- в сумі 416 105,09 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- в сумі 1 505,81 грн за платежем податок на прибуток підприємств.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя І.С. Шевяков