Справа № 160/14566/25
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа №160/14566/25

адміністративне провадження № К/990/36622/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі №160/14566/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області; третя особа - Державна судова адміністрація України про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №160/14566/25 повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваним судовим рішенням, позивач звернулася до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач документ про сплату судового збору до апеляційної скарги не додала проте заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору, позивач у період з червня 2024 року по травень 2025 року не отримувала будь-який дохід. Зазначає, що через дії відповідача та третьої особи, позивач опинилася у скрутному матеріальному становищі та має право на звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 133 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма передбачає можливість, а не обов`язок суду, у кожному конкретному випадку з урахуванням майнового стану сторони, приймати ухвалу про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем долучено: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з червня 2024 року по травень 2025 року.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно тексту позову, ОСОБА_1 з 18 січня 2024 року була поновлена на посаді судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за рішенням суду та отримувала суддівську винагороду. З 15 травня 2024 року позивача відраховано зі штату суду відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Відповідно до відомостей з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2024 рік, згідно якої позивач у 2024 році отримала дохід у загальному розмірі 627358 грн.

Суд виходив з того, що позивачем не надано доказів відсутності коштів на особистих рахунках в банках.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд виходив з того, що вказані вище обставини спростовують доводи позивача про скрутний майновий стан та наявність підстав для звільнення від його сплати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслано позивачу (особі, яка має зареєстрований кабінет в ЄСІТС) в її електронний кабінет та доставлена 17 липня 2025 року о 13:41, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Суд дійшов висновку, що у встановлений судом строк особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліку апеляційної скарги зазначені в ухвалі 16 липня 2025 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №160/14566/25 повернуто особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на день постановлення ухвали, будь-яких заяв чи клопотань на виконання вимог ухвали суду чи продовження строку на усунення недоліків від скаржника не надходило.

Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

При цьому, суд апеляційної інстанції надав можливість позивачу усунути недоліки апеляційної скарги.

Між тим, позивач не скористалася таким правом і не подав документ про сплату судового збору чи клопотання з викладенням тих аргументів про які зазначає в касаційній скарзі.

У цій справі Суд також враховує, що позивач не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі №160/14566/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області; третя особа - Державна судова адміністрація України про стягнення заборгованості.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

Л. О. Єресько