Справа № 420/15637/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючогосудді ЮхтенкоЛ.Р.,

за участю секретаря судового засідання Божинська А.О.,

від позивача ОСОБА_1 за паспортом, ОСОБА_2 за ордером,

від відповідача Зарудній А.В.за випискою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 травня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 352 о/с від 09.05.2025 р. «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Одеській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції 4 України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, З частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», статей 3, 22, 24, 38 Закону України від 14 січня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції», абзаців першого, другого, третього і сьомого пункту 1 розділу II, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6 і 7 розділу II Порядку ведення Єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08 лютого 2019 року № 100, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194, пункту 2 статті 1 наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Присяги поліцейського та посадової інструкції, про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (0128323), старшого оперуповноваженого 1-говідділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, зіслужби в поліції;

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 353 о/с від 09.05.2025 р. «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст.77(у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби), з 09 травня 2025 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0128323), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби зорганізованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

Поновити ОСОБА_1 посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, зарахувавши час вимушеного прогулу до вислуги років з 09.05.2025;

Стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь Кар дави ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу на період з 09.05.2025 по день фактичного поновлення на посаді;

Судові витрати покласти на Відповідача.

Ухвалою від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження, призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач, починаючи з травня 2023 працює в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України, в органах поліції більше 18 років.

Оскаржуваними наказами було застосовано та реалізовано стосовно позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Позивач не погоджується з прийнятими наказами, вважає їх протиправними з таких підстав.

Так, за змістом оскаржених наказів підтверджується, що позивача фактично звільнено за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - наказ містить твердження вимагання та отримання ним грошових коштів. Допустивши в оскаржуваному наказі такі твердження, органи Національної поліції без обвинувального вироку фактично звинувачено позивача у вчиненні злочину.

Однак, представник позивача зазначає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001473, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, в якому позивач має статус підозрюваного, але по теперішній час вироку суду, який набрав законної сили, у вказаному кримінальному провадженні не існує.

Більш того, особа, яка звернулась до органів ДБР та на підставі заяви якої зареєстровано кримінальне провадження має сумнівний статус, адже зловживаючи довірою заволоділа коштами довірливих громадян, в тому числі і коштами позивача, які він намагався повернути, та зареєстровано кримінальне провадження №0000109.

Також, представник позивача вважає, що приймаючи наказ про звільнення позивача у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, не було враховано обставини, згадані в ст.19 Дисциплінарного статуту - оскаржений наказ не містить будь-яких висновків щодо характеру проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, службове розслідування було проведено з порушенням прав позивача на працю.

Також представник позивача зазначає, що Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України області порушено порядок проведення службових розслідувань.

У порушення п.п.6,7,8 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ОСОБА_1 не отримував будь-яких листів стосовно його виклику для надання пояснень.

Таким чином, так як, службове розслідування було проведене з порушеннями вимог чинного законодавства (що зазначені вище), зокрема Дисциплінарного статуту Національної поліції України, отже таке службове розслідування не може слугувати підставою прийняття наказів притягнення до дисциплінарної відповідальності і як наслідку звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Також представник позивача просить врахувати, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, та розрахунок суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справі України від 06.04.16 №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (далі - Порядок №260).

Представник позивача зазначає, що для належного захисту прав та інтересів надається довідка ОК-7, зазначаю, що у розрахунок включено грошове забезпечення за період лютий- березень, адже в квітні Позивача було відсторонено від посади.

Сума коштів, яку отримано у березні становить - 39 861,91 грн., у лютому -36636,17 грн.

Грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 36 636,17 грн. (лютий - 28 днів) та 39 861,91 грн. (березень - 31 день), що разом за 2 місяці становить 76496,08 грн. середнє грошове забезпечення за 1 день становить: 36 636,17 грн. + 39 861,91 грн. = 76496,08 : 59 (кількість днів 28+31)= 1296,57 грн./день.

Через Електронний суд 30 травня 2025 року від відповідача надійшли копії матеріалів службового розслідування в електронному вигляді.

До суду 11 червня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити, зазначивши, що ОСОБА_1 вчинено дії, що виразились у особистій недисциплінованості, порушенні службової дисципліни, невиконанні та незнанні норм діючого законодавства, в умисному невиконанні основних обов`язків і повноважень поліцейських, неінформуванні про надзвичайну подію безпосереднього керівника, вчинення дій, які призвели до оголошення підозри про вчинення кримінальних правопорушень та стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції.

Так, ОСОБА_1 порушено:

пункти 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»;

пункти 1, 2, 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»;

частину 1 статті 64 Закону «Про Національну поліцію»;

пункти 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту;

статі 22, 24, 38 Закону України «Про запобігання корупції»;

абзаци 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських;

пункт 2 статті 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

Також представник відповідача стверджує, що Департаментом дотримана процедура призначення і проведення службового розслідування, а саме, в передбачений статею 26 Дисциплінарного статуту строк проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією:

надано можливість для надання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводилось службове розслідування;

вчинено всі можливі заходи для отримання пояснень від інших працівників УСР в Одеській області;

зібрано документи та матеріали, що підтверджують факт вчинення дисциплінарного проступку;

проаналізовано відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

досліджено службову характеристику ОСОБА_1 , надану начальником УСР в Одеській області полковником поліції ОСОБА_4 ;

вчинено інші дії для з`ясування наявності обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту;

вчинено всі інші дії щодо з`ясування причин та умов, що призвели до вчинення проступку.

Таким чином, представник відповідача вважає, що дисциплінарною комісією вчинено всі передбачені вимогами дисциплінарного статуту, порядку № 893 дії для своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

Представник відповідача звертає увагу суду, що неповідомлення ОСОБА_1 свого керівництва про надзвичайну подію за його участі свідчить про порушення статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 1, пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту та норм професійної етики, а тому Накази № 352 та № 353 о/с видано Департаментом правомірно та в межах повноважень, встановлених законодавством.

Таким чином, позивача звільнено не за підозру у вчиненні злочину, як хибно вважає позивач, а за порушення службової дисципліни.

Щодо твердження позивача про відсутність складу дисциплінарного проступку у зв`язку з відсутністю вироку у кримінальному провадженні, представник відповідача зазначає, що такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача звертає увагу суду, що предметом дослідження дисциплінарною комісією не було питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, а досліджувалося питання наявності вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни.

Сам факт затримання позивача за вимагання неправомірної вигоди, вчинення дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до поліцейського свідчить про порушення вимог законодавства, адже позивачем скоєно вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України, а тому, у Департаменту були наявні обґрунтовані підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції.

Щодо переконань позивача в тому, що наказ Департаменту про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення не містить будь-яких висновків щодо характеру проступку, представник відповідача зазначає, що вони є хибними, оскільки відповідно до зазначених вище норм законодавства, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особа порушник, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби зазначається у висновку службового розслідування та в наказі про застосування дисциплінарного стягнення.

З наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

До суду 16 червня 2025 року від відповідача надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування у паперовому вигляді.

До суду 17 липня 2025 року та від 31 липня 2025 року від представника позивача надійшли клопотання про доручення доказів у справі.

Також до суду 17 червня 2025 року надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог.

Своєю чергою до суду 20 червня 2025 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якої представник відповідача наполягає на відмові у задоволенні позову.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 31 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 26 серпня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано витяг з посадової інструкції позивача.

До суду 03 вересня 2025 року надано витяг з посадової інструкції старшого оперуповноваженого УСР в Одеській області ДСР НПУ підполковника ОСОБА_1 .

У вступному слові представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував, та просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступні слова сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено такі факти та обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією паспорта громадянина України.

Сторонами не заперечується, що позивач проходив службу в поліції на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.04.2025 до Департаменту від УСР в Одеській області надійшла інформаційна довідка про подію від 09.04.2025 № 13539-2025 про затримання 08.04.2025 приблизно о 23:00 працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві (далі - ДБР) за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189 та частиною 3 статті 369-2 Кримінального кодексу України (далі - ККУ), підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР в Одеській області за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди у сумі 20 000,00 доларів США (а.с. 125, т.1).

З метою повної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених в інформаційній довідці наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 09.04.2025 року № 81-П «Про призначення та проведення службового розслідування» було призначено за вказаними в інформаційній довідці відомостями службове розслідування у формі письмового провадження, проведення службового розслідування доручено дисциплінарної комісії та відряджено з 09 по 12 квітня 2025 року до управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту таких членів дисциплінарної комісії: підполковника поліції ОСОБА_5 , підполковника поліції ОСОБА_6 , підполковника поліції ОСОБА_7 , майора поліції Миронівську А.В. (а.с. 123, т.1)

Із наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 09.04.2025 року № 81-П «Про призначення та проведення службового розслідування» позивач ознайомлений 10.04.2025, що підтверджено його підписом (а.с. 124, т.1).

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 09.04.2025 № 265 о/с «Про відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування» позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування. (а.с. 126,т .1).

Матеріалами службового розслідування підтверджено, що на запит Департаменту стратегічних розслідувань НПУ Територіальним управлінням ДБР, розташоване у місті Миколаєві направлено копію повідомлення про підозру ОСОБА_1 та інші документи в рамках кримінального провадження № 0001473 (а.с. 130,т1).

Відповідно до ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2025 року по справі № 523/5993/25 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_1 , з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 07 червня 2025 року включно. (а.с. 144,т. 1).

Матеріалами службового розслідування підтверджено, що Департамент стратегічних розслідувань НПУ просив слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР у місті Миколаєві надати дозвіл на відвідування ОСОБА_1 з метою відібрання письмового пояснення в рамках службового розслідування призначеного наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 09.04.2025 року № 81-П.

Суд встановив, що позивач відмовився від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України, про що поставив підпис у бланку «пояснення», справжність якої підтвердив на судовому засіданні (а.с. 147, т. 1).

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений начальником Департаменту 07.05.2025 року, відповідно до якого відомості, які стали підставою для призначення зазначеного службового розслідування, вважати такими, що знайшли своє підтвердження.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції 4 України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», статей 3, 22, 24, 38 Закону України від 14 січня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції», абзаців першого, другого, третього і сьомого пункту 1 розділу II, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6 і 7 розділу II Порядку ведення Єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08 лютого 2019 року № 100, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194, пункту 2 статті 1 наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Присяги поліцейського та посадової інструкції, запропоновано підполковника поліції ОСОБА_1 (0128323), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (п. 3 резолютивної частини висновку).

Пунктом 1 наказу Департаменту від 09.05.2025 № 352 о/с «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Одеській області» за порушення вищевказаних норм законодавства до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.19-23, т.1).

Наказом Департаменту від 09.05.2025 № 353 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону (а.с. 24, т.1).

Судом досліджено індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 форма ОК-7 за період з 2016 року 2025 року (а.с.15-16), витяг з ЄРДР та талон-повідомлення № 16148 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, доповідна записка щодо розгляду звернення позивача (а.с. 4,5,6 т.2), копії свідоцтва про народження дітей позивача та витяг з посадової інструкції позивача.

Не погодившись із застосованим до позивача дисциплінарним стягненням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі, Дисциплінарний статут).

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі Порядок № 893).

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Так, представник позивача зазначив, що відповідачем була порушена процедура проведення службового розслідування, адже позивач позивач не отримував будь-яких листів стосовно його виклику для надання пояснень.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного питання, суд виходить із застосування таких норм права.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Аналогічні права поліцейського передбачені Порядком № 893, а саме: відповідно до п. 2 розділу ІУ Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Аналогічне право відмови поліцейського від надання пояснень передбачено пунктом 3 розділу ІУ Порядку №893.

Частина 4-7 ст. 18 Дисциплінарного статуту передбачено порядок отримання пояснень від поліцейського, який передбачає, що отримання пояснень від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, не допускається, а підлягає відкладенню до його протверезіння.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Позивач покликається на те, що в порушення ч. 6 ст. 18 Дисциплінарного статуту позивача не було викликано для надання пояснень.

Разом з цим такі доводи позивача є помилковими, оскільки як встановлено судом та не заперечувалось позивачем, на час проведення службового розслідування позивач перебвав під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Цей факт достеменно був відомий дисциплінарній комісії, яка проводила службове розслідування.

Матеріалами службового розслідування підтверджено, що Департамент стратегічних розслідувань НПУ просив слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР у місті Миколаєві надати дозвіл на відвідування ОСОБА_1 з метою відібрання письмового пояснення в рамках службового розслідування призначеного наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 09.04.2025 року № 81-П.

Суд встановив, що позивач відмовився від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України, про що поставив підпис у бланку «пояснення», справжність якої підтвердив на судовому засіданні (а.с. 147, т. 1).

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем дотримано право позивача на надання пояснень стосовно службового розслідування, однак позивач відмовився від реалізації наданого права.

Тому наведені представником позивача доводи щодо не надання можливості надати пояснення відхиляються судом у зв`язку з їх безпідставністю.

По суті виявлених порушень, суд зазначає таке.

Так, висновком службового розслідування встановлено, що 08.04.2025 приблизно о 23:00 працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві (далі - ДБР) за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189 та частиною 3 статті 369-2 Кримінального кодексу України (далі - ККУ), було затримано підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР в Одеській області за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди у сумі 20 000,00 доларів США.

Відповідно до ухвали Суворовського районного суду міста Одеси від 11.04.2025 у справі № 523/5993/25 стосовно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.06.2025 включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що приблизно 12.03.2023, ОСОБА_8 звернувся із заявою до ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП В Одеській області, щодо відкриття кримінального провадження стосовно громадянина ОСОБА_9 та його спільників, котрі під погрозою завдання останньому тілесних ушкоджень та психологічного впливу, змусили написати власноручно боргову розписку про нібито отримання в борг 250 000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 12.07.2023 - 9 142 150 грн.

В межах цієї заяви, наступного дня після подачі до райвідділу, з використанням месенджеру«Telegram» ОСОБА_8 зателефонував чоловік, котрий представився, як старший оперуповноважений УСР в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_1 , та повідомив, що в нього на розгляді перебуває заява і йому необхідно з ним зустрітися для обговорення деталей вказаного звернення. На що ОСОБА_8 погодився і приїхав цього ж дня до кафе, розташоване на вул. Бочарова в м. Одесі.

Під час зустрічі в даному кафе ОСОБА_10 надав ОСОБА_8 для ознайомлення своє службове посвідчення та повідомив службу де працює - УСР в Одеській області.

З приводу написаної заяви ОСОБА_10 одразу наголосив, що подібні заяви звичайними поліцейськими в райвідділі не розглядаються, адже в фактах, які

зазначено в заяві є відомості про організовану злочинність, а це вже входить до меж його компетенції. При цьому, ОСОБА_10 зазначив два варіанти розвитку подій з приводу написання заяви:

Перший варіант - це передача йому неправомірної вигоди в розмірі 10 000 доларів США за те, що він візьме до уваги викладені обставини, а саме скерує відповідні запити та розпочне проводити оперативні заходи щодо документування протиправної діяльності ОСОБА_9 .

Також в цю суму буде входити те, що заява ОСОБА_8 стане на контроль в органах прокуратури та серед його керівництва. В строк 1-2 місяця ОСОБА_8 отримає позитивний результат розгляду заяви - відкриття кримінального провадження та надання правомірної оцінки діям ОСОБА_9 .

Другий варіант - це надання ОСОБА_11 20 000 доларів США неправомірної вигоди за те, що він з використанням технічних засобів спостереження здійснить виїзд за місцем проживання ОСОБА_9 до м. Києва та буде проводити слідчі дії направлені на документування його протиправної діяльності, а саме отримання від ОСОБА_8 боргової записки за неіснуючий борг, вилучення її оригіналу та проведення відповідного ряду експертиз, які підтвердять її недостовірність.

В ході спілкування ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_11 , що дана сума є значною для нього і останній не бажає приймати участь у зазначених вище варіантах, на що ОСОБА_10 пояснив, що дає час на роздуми, в інших випадках це матиме негативні наслідки у вигляді реєстрації ряду інших кримінальних проваджень, однак вже стосовно ОСОБА_8 , таких як: ухилення від податків за підприємницьку діяльність у IT-сфері, ухилення від мобілізаційних заходів органів ТЦК та СП, завідомо неправдиве повідомлення про злочин, тощо. Після цього зустріч завершилась та ОСОБА_8 пояснив, що йому потрібен час для роздумів та прийняття рішення.

В подальшому, приблизно 12-14.07.2023 ОСОБА_10 зв`язався із ОСОБА_8 за допомогою месенджера«Telegram» та почав погрожувати і спонукати до активних дій, а саме передачі йому грошових коштів, адже він має прийняти конкретне рішення по заяві. Подібні заходи ОСОБА_10 вживав протягом декількох днів.

Приблизно через три дні, ОСОБА_8 прибув на зустріч до ОСОБА_12 , яка мала місце на парковці магазину «АТБ», що на АДРЕСА_2 та на раніше висловлену вимогу передав останньому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США. В подальшому ОСОБА_10 пояснив, що це лише частина потрібних для нього коштів, і що він розпочав перевірку заяви і дослідження в ній всіх питань, та ОСОБА_8 в найкоротший строк потрібно передати йому ще 10 000 доларів США, адже він не може почати діяти.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямованні на особисте збагачення шляхом вимагання грошових коштів від ОСОБА_8 , в лютому 2025 року в мережі «Telegram» з використанням закритого акаунту підписаного як «...» продовжив здійснювати погрози фізичною розправою та вимагати, ще 20 000 доларів США в якості виплати неіснуючого боргу.

На вказані погрози ОСОБА_8 почав уникати контактів з ОСОБА_13 , не відповідаючи на його дзвінки та повідомлення. Однак 13.02.2025 близько 23.30 ОСОБА_8 повертаючись до себе до дому за адресою: АДРЕСА_3 , перед входом до подвір`я на нього чекав ОСОБА_14 . 3.

Під час розмови ОСОБА_10 продовжив погрожувати кримінальним переслідуванням, примусовою доставкою до органів ТЦК та СП, якщо ОСОБА_8 не передасть йому в найкоротший строк неправомірну вигоду в розмірі 20 000 доларів США, на вказану вимогу ОСОБА_8 відмовився виконувати його злочинні наміри, на що ОСОБА_10 почав наносити удари ОСОБА_8 кулаками в область грудної клітини, після того як останній впав на землю, ОСОБА_10 наніс ще декілька ударів ногами в область сідниць та ніг, після чого залишив місце події на своєму автомобілі марки КІА чорного кольору.

В результаті вищеописаних подій, 16.03.2025 о 15.10 ОСОБА_8 звернувся до КНП «Міська клінічна лікарня № 11» в м. Одесі, вул. Академіка Воробйова, 5-Г в м. Одесі, де черговими медичними працівниками було зафіксовано наявність у останнього тілесних ушкоджень у вигляді - забоїв м`яких тканин грудної клітини, про що черговим лікарем видано довідку № 1396 від 16.03.2025.

Сприймаючи погрози ОСОБА_12 реальними, побоюючись за своє життя та здоров`я та прийшовши до висновку, що дії останнього є протиправними, ОСОБА_8 вирішив звернутися до правоохоронних органів.

В подальшому продовжуючи свої злочинні дії спрямованні на отримання грошових коштів, 01.04.2025 приблизно о 20.22 ОСОБА_10 прибув до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , де в ході спілкування з останнім та в присутності матері ОСОБА_15 , підтвердив факт отриманих раніше грошових коштів від ОСОБА_8 , та пояснив, що ці кошти він «відпрацював» в повному об`ємі, провівши вичерпний перелік оперативних заходів та відряджень до міста Києва та міста Дніпра.

В ході спілкування ОСОБА_15 запитувала у ОСОБА_12 , коли він саме припинить переслідувати її сина ОСОБА_8 , та навіщо було наносити тілесні ушкодження для вимагання коштів, у свою чергу ОСОБА_8 одразу з цим поставив питання про те, яку саме суму грошових коштів потрібно передати ОСОБА_11 станом на теперішній час.

Реалізуючи злочинний умисел, продовжуючи протиправні дії, направленні на примушування передачі грошових коштів, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що кінцева сума становить 28 200 доларів США, що станом на 01.04.2025 згідно з офіційним курсом НБУ становило 1 168 044 грн., тобто є особливо великим розміром.

Побоюючись за власне життя, реально сприймаючи погрози та можливі для себе негативні наслідки, ОСОБА_8 погодився на раніше озвучені ОСОБА_13 вимоги на передачі грошових коштів.

08.04.2025 приблизно о 23.20 ОСОБА_10 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прибув за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 , де отримав від останнього раніше висловлену ним незаконну вимогу частину грошових коштів у сумі 15 000 доларів США, що еквівалентно до курсу НБУ станом на 08.04.2025 становило 616 200 грн.

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_16 викрито працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку статті 208 КПК України, злочинну діяльність припинено, речові докази вилучено.

Здійснивши аналіз наведених фактів, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що підполковник поліції ОСОБА_1 своїми діями, пов`язаними з чисельними порушеннями службової дисципліни, дискредитував звання поліцейського.

По суті виявлених порушень представник позивача зазначав, що відсутній вирок суду, який набрав законної сили, а тому безпідставно позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача зі свого боку зазначив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення останнім службової дисципліни, а не в жодному разі як то зазначає позивач, повідомлення про підозру.

Надаючи оцінку наведеним доводам сторін, суд погоджується з доводами Дисциплінарної комісії, що такі дії позивача з урахуванням спеціального статусу позивача є грубим порушенням службової дисципліни, які призвели до негативних наслідків, що підривають авторитет Національної поліції України в суспільстві.

Вчинений позивачем проступок свідчить про повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, проявленим абсолютно безвідповідальним ставленням його до Українського народу, якому він зобов`язаний служити, недотриманням своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та абсолютно дискредитує позивача як поліцейського.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає, обґрунтованими доводи представника ГУНП в Одеській області про те, що вчинений позивачем проступок під час дії воєнного стану на території України, з урахуванням особливостей проходження служби, несумісний з високим званням поліцейського.

За змістом Присяги працівників поліції, останні, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягають вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (ст. 64 Закону № 580).

Таким чином, суд доходить висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, що виразився в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Вчинки, що дискредитують працівників органів національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Пунктами 1, 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За статтею 19 цього ж Закону у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Отже, обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Як вже зазначалось судом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позивач власними діями порушив Закон України "Про Національну поліцію", Дисциплінарний статут Національної поліції, Присягу на вірність Українському народові.

Щодо застосованого до позивача дисциплінарного стягнення суд зазначає таке.

Як зазначалось вище, порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з п.8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон № 580-VIII), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Таким чином, працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач склав присягу "з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов?язки", тим самим взяв на себе підвищені вимоги, які пред?являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Суд вважає, що накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління національної поліції України в Одеській області№352 о/с від 09.05.2025.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області Наказу №353 о/с від 09.05.2025 року щодо звільнення позивача зі служби в поліції діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб передбачений законодавством України.

Тому відсутні правові підстави для задоволення решт позовних вимог про поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 15» вересня 2025 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко

.