Справа № 520/30975/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 вересня 2025 року справа № 520/30975/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

за участю третіх осіб, які

не заявляють самостійних

вимог на предмет спору - Міністерства оборони України,

Військової частини НОМЕР_2 ,

Оперативного угрупування військ ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства оборони України (далі по тексту - третя особа-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту - третя особа-2), Оперативного угрупування військ ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі по тексту - третя особа-3), в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 12.08.2023 № 118/КП у частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення «ДОГАНА».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відносного нього уповноваженими особами відповідача проведено службове розслідування за наслідками якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності. На думку позивача, під час проведення службового розслідування відповідачем грубо порушено Порядок №608, у тому числі щодо недоведення доповідної записки, яка є обов`язковим документом, що є підставою (передумовою) складення Акту перевірки, не встановлення ступеню вини військовослужбовця у ймовірно виявлених порушеннях під час перевірки.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

На виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суд надсилав до Єдиного державного демографічного реєстру запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 . У позовній заяві позивач зазначив, що місцем проживання вказаної особи є: АДРЕСА_1 .

На електронну адресу суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в Харківській області надіслано відповідь на запит, якою підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 матеріали адміністративної справи №520/30973/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного угрупування військ ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - було передано на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції адвокат Авілова Олена Михайлівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 про передачу справи до іншого суду у справі № 520/30973/23 до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 апеляційну скаргу адвоката Авілової Олени Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №520/30975/23 скасовано. Справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.03.2024 справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторовні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву від 20.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного угрупування військ ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - прийнято до розгляду.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Вказану ухвалу суду надіслано судом відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак у встановлений судом строк відповідач відзиву не подав, про причини не подання відзиву суд не повідомив, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третьою особою - Міністерством оборони України, за допомогою системи «Електронний суд» надіслано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що порушене питання позивача вирішується на рівні залучення безпосередньо військової частини НОМЕР_1 у якості відповідача, а при необхідності ІНФОРМАЦІЯ_2 та/або Генерального штабу Збройних сил України, в якості 3-х осіб в підпорядкуванні яких перебуває Військова частина НОМЕР_1 та до повноважень яких напряму відноситься вирішення питання у даній справі.

Треті особи - Військова частина НОМЕР_2 та Оперативне угрупування військ ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » правом надання письмових заперечень не скористалися.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, наявного в матеріалах справи.

У позовній заяві позивач зазначає, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 12.08.2023 №118/КП затверджено результати службового розслідування.

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб, правил внутрішнього порядку у військовій частині визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі по тексту - Статут № 548-XIV).

Відповідно до статті 3 Статуту № 548-XIV військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 9 Статуту № 548-XIV військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями статей 26, 27 Статуту № 548-XIV передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від інших видів відповідальності за ці правопорушення.

Спеціальним нормативним актом у сфері регулювання відносин при проходженні військової служби є Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі по тексту - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до вимог статті 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі статтями 83-85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Відповідно до частини 1 статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Пунктом 1 розділу II Порядку № 608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування.

Передбачено також, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до п. 5 розділу V Порядку №608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Пунктом 6 розділу V Порядку № 608 встановлено, що після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Крім того, слід вказати, що відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Відповідно до статті 88 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Також, аналогічні положення містяться в пункті 4 Розділу VІ Порядку, в якому зазначається, що якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Частиною 3 статті 85 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Отже, службове розслідування у будь-якому випадку не може тривати більш ніж 2 місяці.

Згідно з абз. 2 пункту 3 розділу ІІІ Порядку №608 днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акту службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Предметом спору у даній справі є наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 12.08.2023 №118/КП у частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення «ДОГАНА».

Відтак оскаржуваний позивачем наказ про результати службового розслідування, сам по собі не створює безпосередньо для позивача будь-яких правових наслідків у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Оскаржуваний позивачем наказ про результати службового розслідування може бути підставою для подальшого прийняття рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, однак сам по собі таким рішенням не є. Оцінка акта службового розслідування, в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо його складання, викладення у ньому висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Таким чином, відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача у публічно-правових відносинах з відповідачем у межах заявлених позовних вимог є правовою підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності дій та рішень відповідача під час проведення службового розслідування.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, місто Київ, 03168, ), Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), Оперативного угрупування військ ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 11.09.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА