Справа № 317/2113/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 317/2113/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2025 ( суддя Ткаченко М.О.) в адміністративній справі №317/2113/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 24.04.2025 року о 18 год 13 хв, інспектор ВП №6 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області старший лейтенант поліції Колесніков Р.С., знаходячись по вулиці Вчительська, 1 в селі Наталівка Запорізького району Запорізької області ухвалив постанову серії ЕНА №4575083, якою визнав позивача винним в скоєні правопорушення, зафіксованого в неавтоматичному режимі і відповідальність за скоєння якого передбачена ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що позивач 24.04.2025 року о 17 год 32 хв здійснював рух по вулиці Вчительська, 1 в селі Наталівка Запорізького району Запорізької області на транспортному засобі, як вказано у постанові - «FОRТЕ FОХ», (хоча цей транспортний засіб має назву «FORТЕ 1500W») без державного номерного знаку і без мотошолому, чим, як вважав інспектор поліції, позивач порушив підпункт «г» п.2.3 Правил дорожнього руху України, за яким, водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів. За вказане адміністративне правопорушення поліцейським був накладений на позивача штраф в сумі 510 грн. Після зупинки транспортного засобу, яким управляв позивач, останній пояснював інспектору поліції, що той транспортний засіб, яким керував - «FORТЕ 1500W», не є ні мотоциклом, ні мопедом, а є електроскутером з потужністю двигуна до 3000 Вт, що відповідно до ПДР не потребувало того, щоб водій транспортного засобу під час руху на цьому транспортному засобі був зобов`язаний бути в застебнутому мотошоломі. Однак, всі пояснення позивача з цього приводу інспектором поліції були залишені без уваги і ним була винесена вищевказана постанова серії ЕНА №4575083. Крім того, інспектором поліції в той же день та час стосовно позивача був складений адміністративний протокол за те, що позивач, як вважав поліцейський, керував вищевказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Разом з тим, позивач зазначає, що не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства як щодо її змісту, так і процедури розгляду справи, а отже підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст.247 КУпАП. Крім того, зазначає, що ним були понесені витрати, пов`язані із отриманням правової допомоги, а отже вони також підлягають стягненню з відповідача.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2025 інспектором ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Колесніковим Р.С. було винесено постанову серії ЕНА №4575083 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування 24.04.2025 о 17 год 32 хв у с. Наталівка. вул. Волошина, 17 транспортним засобом Forte Fox, д.н.з. відсутній, без мотошолому, чим порушив вимоги п.2.3.г ПДР.

Відповідно до видаткової накладної №ЗАР-000526 від 30.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 був придбаний електроквадроцикл FORТЕ 1500W (L85AE4FA8R1022640) помаранчевий.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 2 Правил дорожнього руху визначені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з пп. «г» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У п.1.10 ПДР України наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення:

- транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто всі механічні транспортні засоби є транспортними засобами, але ні всі транспортні засоби є механічними, оскільки транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує межу 3 кВт.

Згідно з п.2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, враховуючи наведене, у випадках відсутності якої особа притягується до адміністративної відповідальності, можна віднести саме механічні транспортні засоби які мають електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.03.2018 року у справі №278/3362/15-к ПДР, відповідно якої, розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Як вірно встановив суду першої інстанції та перевірено колегією суддів апеляційної інстанції, згідно наявних в матеріалах даної справи доказів, які не заперечуються відповідачем, електроскутер «FORТЕ 1500W», яким керував позивач , має потужність електричного двигуна: 1500 Вт.

Відтак, враховуючи відсутність в ПДР України такого визначення як «електроскутер», в даному випадку електроскутер «FORТЕ 1500W», яким керував позивач, потужність мотора якого становить 1500 Вт (1,5 кВт) не може прирівнюватися до мопеду або іншому двоколісному транспортному засобу та визнаватися механічним транспортним засобом.

Таким чином, враховуючи, що електроскутер «FORТЕ 1500W», яким керував позивач, це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до позивача у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого вказаною нормою КУпАП.

Беручи до уваги, що адміністративну відповідальність за порушення п.2.3.г ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер яким керував позивач не віднесено, позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Відтак, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, інспектором поліції не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, таким чином постанова серії ЕНА №4575083 від 24.04.2025 обґрунтовано визнана судом першої інстанції протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - закриттю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, матеріалами справи підтверджено співмірність та фактичність понесення витрат на правничу допомогу, а отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2025 в адміністративній справі №317/2113/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко