Справа № 420/24445/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса ) про визнання протиправним та скасування постанови,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовною заявою звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( далі позивач ГУ ПФУ в Одеській області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) ( далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 77762472 від 10.07.2025 про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн.

ІI. Позиція учасників справи.

На обґрунтування вказаних вимог позивач вказує на відсутність підстав для накладення штрафу за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 по справі № 420/32575/23 в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки виконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії буде можливим після надання ПФУ дозволу на макетну обробку згідно направленого на адресу ПФУ листа від 01.07.2025 р. При цьому, позивач вказує, що листом ГУ ПФУ 21.04.2025 № 1500-0403-5/80069 відповідач був повідомлений про звернення ГУ ПФУ до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення суду від 05.06.2024 по справі №420/32575/23 у зв`язку з труднощами в його розумінні в частині визначення дати та періоду зарахування в подвійному розмірі стажу роботи відповідно до ст 60 Закону України Про пенсійне забезпечення. Таким чином старшим державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини, що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону № 1404.

Відповідач не скористався правом надати суду відзив на позовну заяву, про що було вказано в ухвалі суду від 01 серпня 2025 року про відкриття провадження у справі, примірник якої доставлено до електронного кабінету відповідача 02.08.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою, наявної в матеріалах справи.

Третя сторона - ОСОБА_1 не скористалася правом на подання пояснень/заперечень, про що було йому запропоновано в ухвалі суду від 01.08.2025 року про відкриття провадження у справі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.08.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України, призначено судове засідання на 11 вересня 2025 року о 14:00 хв. Даною ухвалою зобов`язано відповідача разом з відзивом на позов надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 77762472 у межах якого відповідачем винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 11.09.2025 р. продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За даними КП ДСС рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 р. по справі № 420/32575/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши періоди роботи з 01.01.2004 року по 31.08.2004 року, з 06.01.2005 року по 28.02.2018 року, з 01.03.2018 року по 28.02.2022 року у подвійному розмірі, з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 30.01.2016 року.

24.02.2025 р. у зв`язку з набранням даним судовим рішенням законної сили Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/32575/23.

09.04.2025 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою Василем Ігоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77762472 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

21.04.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області листом №1500-0403-5/80069 повідомило відповідача, що Головне управління листом від 21.04.2025 № 1500-0803-8/79801 звернулося із заявою до Одеського окружного адміністративного суду з проханням роз`яснити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 по справі № 420/32575/23, а відтак після отримання ухвали з роз`ясненнями щодо виконання судового рішення та вирішення питання щодо способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 у справі №420/32575/23 інформацію щодо виконання судового рішення буде надано додатково.

10.07.2025 р. керуючись статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем винесено постанову ВП №77762472, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф у розмірі 5 100 грн., оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконано судове рішення без поважних на те причин.

Дана постанова вмотивована тим, що в ході здійснення виконавчого провадження не встановлено наявності таких обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, з огляду на що законні вимоги виконавця ігноруються, а рішення суду умисно не виконується без поважних причин, з огляду на наступне :

- до відділу не надано жодних відомостей (доказів) виконання рішення суду у справі № 420/32575/23 або поважності причин його невиконання, рішення суду залишається не виконаним, при цьому боржником не наведено причин поважності не виконання рішення суду у визначений судом спосіб та у встановлений виконавцем строк, зокрема постановою про відкриття виконавчого провадження та вимогою виконавця;

- посилання у листі ГУ ПФУ в Одеській області від 01.07.2025 року, отриманого Відділом, на те, що «для приведення пенсійної справи у відповідність, спрямовано лист до ПФУ щодо надання дозволу на макетну обробку електронної справи ОСОБА_1 », не свідчить про поважність причин невиконання судового рішення, оскільки боржником не наведено нормативного обґрунтування причин невиконання та не надано відповідних доказів.

Вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( стаття 1 Закону № 1404-VIII);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (частина 1 статті 18 Закону № 1404-VIII);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. (пункт 1 частини 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. ( частина 1 статті 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. ( частина 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII );

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. ( частина 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 Закону № 1404-VIII).

VI. Оцінка суду.

З системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20.

Спірність питання у даній справі полягає у правомірності накладення на боржника - Головне управлінням ПФУ в Одеській області у виконавчому провадженні штрафу за невиконання ним рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року по справі № 420/32575/23 без поважних причин.

Оскільки відповідачем не висловлена власна позиція щодо правомірності оскаржуваної постанови, суд надає правову оцінку підставам накладення на боржника штрафу за не виконання судового рішення у вказаній частині, з урахуванням наявних у справі документів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, то відповідачем не визнано поважною причиною не виконання боржником судового рішення факт спрямування Головним управлінням до ПФУ листа щодо надання дозволу на макетну обробку електронної справи ОСОБА_1 з метою приведення пенсійної справи у відповідність для здійснення перерахунку її пенсії згідно судового рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання поважною причиною не виконання судового рішення, з урахуванням наявних у справі доказів та доводів сторін, суд вказує про таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, то ГУ ПФУ в Одеській області листом від 01.07.2025 року №1500-0309-5/116381 "Про надання дозволу на макетну обробку", адресованим Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України, просило ініціювати по ЕПС № 87 ОСОБА_1 перерахунки пенсії з 30.01.2016, 01.10.2017, 01.03.2018, 01.03.2019, 01.07.2019, 01.03.2020, 01.05.2020, 01.03.2021, 01.03.2022, 01.04.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.04.2024, 01.03.2025 модулем Макетна обробка, підстава 5 - Коректування періодичних складових (розпорядження).

При цьому, позивачем не надано відповіді ПФУ на вказаний лист ГУ ПФУ.

Тобто, за позицією боржника підставою не виконання судового рішення є певні ускладнення його виконання, які пов`язанні з отриманням від ПФУ вказаного дозволу.

Однак, суд вважає, що вказані обставини не можуть бути віднесені до поважних причин не виконання судового рішення, оскільки у разі виникнення обставин, які ускладнюють виконання рішення, сторони не позбавлені права звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. ( частина перша статті 33 Закону № 1404-VIII)

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.( частина третя статті 33 Закону № 1404-VIII)

Натомість, з метою виконання судового рішення позивач звертався до суду з заявою про роз`яснення рішення суду від 05.06.2024 по справі №420/32575/23, проте ухвалою суду від 23 травня 2025 року по справі №420/32575/23 відмовлено у задоволенні заяви представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про роз`яснення рішення суду від 05.06.2024 року по справі №420/32575/23.

Наведене на думку суду свідчить про вчинення позивачем не належних (вичерпних) дій, які передбачені діючим законодавством, та відповідно були направлені на виконання рішення суду.

Оцінюючи надані докази, суд доходить висновку, що державний виконавець, прийнявши оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв у порядку, спосіб та в межах наданих повноважень, оскільки на дату прийняття постанови про накладення штрафу у державного виконавця були відсутні докази щодо виконання рішення суду та поважності причин його невиконання.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що спірна постанова про накладення штрафу прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України, та відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, тому підстав для її скасування не вбачається. Доказів протилежного позивачем під час розгляду справи не надано та судом не встановлено.

VII. Висновок суду.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності свого рішення, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Разумовська, буд. 37, м. Одеса, Одеська обл., 65091, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.