Справа № 640/15551/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15551/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (в порядку письмового провадження) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селслайн» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020 ТОВ «Вайр-Плюс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2020 № та від 28.02.2020 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, визначено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін..

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 прийнято адміністративну справу № 640/2895/22 до провадження, визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про розгляд в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 запропоновано сторонам у строк до 30.07.2025 надати суду інформацію щодо зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі, зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві надати через підсистему «Електронний суд» у строк до 30.07.2025 актуальну інформацію щодо чинності оскаржуваних податкових повідомлень рішень ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2020 № та від 28.02.2020 № .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 змінено назву відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» (, місцезнаходження 04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 39, літера А, офіс 3) на Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛСЛАЙН» (, місцезнаходження: Україна, 04123, місто Київ, вул. Межова (Подільський р-н), будинок 4), запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕЛСЛАЙН» у строк до 20.08.2025 надати суду інформацію щодо зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 31.01.2020 ТОВ «Вайр Плюс» отримало по пошті Акт № 100/26-15-05-04-05/38536362 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вайр Плюс» (код 38536362)», зі змісту якого вбачається, що перевіряючий дійшов висновку про порушення ТОВ «Вайр Плюс»:

- п.44.1, п. 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134, ст. 143, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на суму 20 022 грн;

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 24 297 грн, в т.ч. по періодах: січень 2017 24 297 грн;

- п.44.1, п.44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

До таких висновків перевіряючі дійшли при аналізі взаємовідносин ТОВ «Вайр Плюс» з такими контрагентами як ТОВ «Юнівест Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року.

У визначені законодавством строки позивачем подано заперечення на акт перевірки, ГУ ДФС у м. Києві залишено заперечення без задоволення.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення рішення від 28.02.2020 № , відповідно до якого ТОВ «Вайр Плюс» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств у розмірі 20022,00 грн та нараховано 5006,00 грн штрафних санкцій; від 28.02.2020 № , відповідно до якого ТОВ «Вайр Плюс» застосовано штрафну санкцію у розмірі 510 грн.

Позивачем оскаржено податкові повідомлення рішення до ДПС України, якою 13.05.2020 прийнято рішення про залишення скарги без задоволення, а податкових повідомлень рішень без змін.

За твердженням позивача, відповідачем порушено порядок проведення перевірки.

Так, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Вайр Плюс» на запит від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05 не надало документального підтвердження здійснення взаємовідносин з ТОВ «Юнівест Інвест» за грудень 2016 року, показників декларації з ПДВ та з ТОВ «Калісто Інтел» за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

При цьому не було враховано, що 15.08.2019 ГУ ДФС у м. Києві на адресу позивача направлено лист вих. № 154989/10/26-15-14-04-14 «Про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження».

06.09.2019 протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, ТОВ «Вайр Плюс» направило на адресу ГУ ДФС у м. Києві лист «Про надання інформації».

В Акті перевірки зазначено, що перевірка проведена на підставі п.п.78.1.4 ст. 78.1 ст. 78 ПК України, згідно із якою документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Контролюючий орган після отримання листа від 06.09.2019 не надсилав на адресу позивача жодних додаткових листів/запитів з проханням надати документи, отже відсутній факт ненадання позивачем відповіді на запит контролюючого органу і відповідно відсутні підстави для проведення позапланової перевірки по взаємовідносинах ТОВ «Вайр Плюс» з ТОВ «Юнівест-Інвест» за грудень 2016 року, та з ТОВ «Калісто Інтел» за січень 2017 року.

Фактично з Акта перевірки вбачається, що перевірка почалася 17.01.2020 на наступний день після направлення листа «про надання інформації», а тому строк для надання відповіді, передбачений п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України (15 календарних днів з дати отримання запиту), не був дотриманий і відповідно не було підстав для проведення перевірки.

16.01.2020 на адресу ТОВ «Вайр Плюс» направлено лист від 13.01.2020 вих. № 5211/10/26-15-05-04-05 «Про надання інформації», який всупереч п.73.3 ст. 73 ПК України не містить підстав для направлення такого запиту та переліку інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати.

За своїм змістом лист від 13.01.2020 є інформаційним, зі змісту якого вбачається, що він містить лише інформацію про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вайр Плюс» та запрошення посадових осіб з`явитися 28.01.2020 для ознайомлення з результатами перевірки до ГУ ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2, каб. 313. Тобто цей лист не відповідає вимогам до запиту контролюючого органу і не може вважатися запитом про надання інформації, ненадання відповіді на який є підставою для проведення перевірки.

Крім того, контролюючий орган у своїх запитах не зазначив конкретних недоліків, поданих позивачем пояснень або документів, а також обґрунтованих причин, чому поданих позивачем документів недостатньо.

Тому наказ ГУ ДФС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 в частині призначення перевірки є протиправним та підлягає скасуванню (постанови Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 813/4042/17, від 24.04.2018 у справі № 826/12168/17).

Також позивач зазначив, що в наказі ГУ ДФС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 відображено, що перевірка проводиться на підставі доповідної записки Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.01.2020 № 78/26-15-05-04-05. При цьому така підстава для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки як отримання доповідної записки не передбачена у статті 78 ПК України, що містить виключний перелік для проведення документальної позапланової перевірки.

В Акті перевірки зазначено, що вказана перевірка проводилася з 17.01.2020 по 21.01.2020, а повідомлення та наказ про проведення перевірки ТОВ «Вайр Плюс» отримано 24.01.2020, що позбавило товариство можливості надати свої пояснення та документи з приводу питань, що досліджувалися при проведенні відповідної перевірки.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої (постанова Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 809/1578/17).

З огляду на те, що з наказом та направленням на перевірку Товариство ознайомилося після завершення проведення перевірки, можна дійти висновку про незаконність її проведення та відсутність правових наслідків такої перевірки.

Акт перевірки, отриманий в результаті проведення документальної невиїзної перевірки, що була проведена без додержання вимог закону, одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Відтак, при збільшенні позивачу суми грошового зобов`язання відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій. Наведений висновок про протиправність рішення, внаслідок порушення способу встановлення податкового правопорушення, підтверджується зокрема Верховним Судом у постанові від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17.

Відповідно до вимог статті 79 Податкового кодексу України повідомлення про проведення перевірки має формуватися після видання наказу про проведення перевірки. Наказ № 401 підписано 16.01.2020, повідомлення 13.01.2020, при цьому в ньому міститься посилання на наказ № 401 від 16.01.2020.

З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої (постанова Верховного Суду від 27.01.2015 у справі № 21-425а14).

Перевірка була проведена без будь-якого аналізу господарських операцій, здійснених між позивачем та його контрагентами, та документальних доказів, що їх підтверджують, а тому з висновками, викладеними ГУ ДПС у м. Києві в Акті перевірки, ТОВ «Вайр Плюс» не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України, а саме перевірку незаконною. Відповідачем порушено вимоги Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 № 727, оскільки аналіз змісту акта перевірки свідчить про невідповідність його загальної та описової частин вимогам, встановленим у Порядку № 727, вони не відображають фактичних обставин справи та не містять чіткого обґрунтування і доказів порушення скаржником податкового законодавства в частині взаємовідносин з вказаними контрагентами.

У Акті перевірки не наведено переліку первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, не наведено регістри бухгалтерського обліку, кореспонденції рахунків операцій та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення. Не зазначено, які саме первинні документи, документи податкового або бухгалтерського обліку, інші документи, що підтверджують факт порушення, відсутні.

В Акті перевірки зазначено, що товарно матеріальні цінності, документальне оформлення придбання яких відображено у ТОВ «Калісто Інтел» вважаються такими, що отримані безоплатно (стор.13 Акта), а податкові накладні, зареєстровані ТОВ «Юнівест Інвест» на адресу ТОВ «Вайр Плюс» не мають юридичної сили первинних документів (стор. 21).

При цьому не було враховано, що ТОВ «Вайр Плюс» розрахувалося за придбання товару, що підтверджується відповідними банківськими виписками, які додавалися до заперечень та до скарги. Також не враховано, що сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі № 802/1853.

Крім того, у вироку Печерського районного суду міста Києва від 17.08.2017 у справі № 757/33900/17-к щодо ТОВ «Калісто Інтел» та ухвалі від 27.08.2017 Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2017 по справі № 200/10192/17 не встановлено фактів обізнаності посадових осіб ТОВ «Вайр Плюс» про фіктивність діяльності його контрагентів, ТОВ «Вайр Плюс» взагалі не фігурує у матеріалах зазначених судових справ.

Вирок Печерського районного суду міста Києва від 17.08.2017 у справі № 757/33900/17-к стосується ОСОБА_1 , тоді як керівником та особою, що здійснювала господарську діяльність був і є ОСОБА_2 , щодо якого відсутній будь-який вирок.

Водночас, чинне законодавство, зокрема, Податковий кодекс України, не встановлює обов`язок покупця або продавця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов`язань з ПДВ, виконання ними таких зобов`язань перед бюджетом та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень, людських ресурсів.

Перевіркою не наведено доказів на підтвердження того, що скаржник діяв без належної обачності та обережності та що йому було відомо про порушення, які допустили його контрагенти або, що єдиною метою здійснення господарських операцій було одержання необґрунтованої вигоди. Водночас сам факт посилання на відсутність у контрагентів товариства основних фондів, складських приміщень та трудових ресурсів, необхідних для вчинення спірних господарських операцій, не є належними, допустимими та достатніми доказами нереальності господарських операцій. В законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей, транспортних засобів у контрагентів і відносити понесені витрати на придбання товару та формувати податковий кредит лише за їх наявності (постанова Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 820/4648/13-а).

У Акті перевірки відсутні посилання на підтвердження неможливості залучення контрагентами скаржника матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі, що свідчить про безпідставність висновків перевіряючих про відсутність у контрагентів товариства необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності.

Придбаний у ТОВ «Калісто Інтел» та ТОВ «Юнівест-Інвест» товар був використаний у власній господарській діяльності ТОВ «Вайр-Плюс», реалізований контрагентам та отриманий дохід від такої діяльності Всі документи на підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами. Придбані товари були напряму пов`язані з господарською діяльністю позивача та його видами господарської діяльності.

З огляду на те, що на момент здійснення господарських операцій ТОВ «Калісто Інтел», ТОВ «Юнівест-Інвест», ТОВ «Вайр Плюс» знаходилися в Єдиному державному реєстрі, мали свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, складені контрагентами податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН, ТОВ «Вайр Плюс» абсолютно правомірно та обґрунтовано, на підставі наявних, належним чином оформлених документів, віднесло до податкового кредиту суми податку на додану вартість сплачених у вартості отриманих від вказаних контрагентів товарів.

З огляду на наведене позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

11.08.2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Під час проведення перевірки ТОВ «Вайр Плюс» виявлено факти документального оформлення господарських операцій позивача з ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542), ТОВ «Юнівест Інвест» (код 40821979) за відсутності факту їх реального здійснення.

З метою отримання документів та пояснень ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» контролюючим органом направлено письмовий запит від 15.08.2019 № 154989/10/26-15-15-04-05-14 по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами. У відповідь на запит платником надіслано лист 04.09.2019 № 1/0409 (вх. 06.09.2019 № 4517/10), однак зміст листа не пояснює причин недостовірності даних, що містяться у поданих товариством податкових деклараціях.

ГУДПС у м. Києві 16.01.2020 на податкову адресу ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» засобами поштового зв`язку направлено лист «Про надання інформації» від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05 та повідомлення від 1301.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05, в яких повідомило, що з 17.01.2020 буде проведена документальна планова невиїзна перевірка ТОВ «ВАЙР ПЛЮС».

Перевірка проведена з 17.01.2020 по 21.01.2020, в ході проведення якої в повідомленні від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05 надати документи та пояснення.

ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» на запит від 13.01.2020 не було надано документального підтвердження здійснених взаємовідносин з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з податку на додану вартість та з ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства.

У зв`язку з наведеним складено акт ненадання первинних документів до перевірки від 21.01.2020 № 53/26-15-05-04-05.

Обов`язок надання документів виникає у платника податків після початку перевірки, копію наказу від 16.01.2020 № 401 направлено 16.01.2020.

З посиланням на постанови Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 2а-9423/12/2670, від 09.10.2019 у справі № 808/9397/13-а, відповідач зазначив, що первинна документація не надавалася під час перевірки контролюючому органу.

У зв`язку з тим, що ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» не надано до перевірки документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Калісто Інтел» за січень 2017 року показників декларації з ПДВ за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства, встановлено порушення вимог п.44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України.

З посиланням на зміст Акта перевірки, відповідач зазначив, що, враховуючи відсутність у ТОВ «Калісто Інтел» трудових ресурсів та основних засобів, що економічно необхідні для виконання господарської діяльності, свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності; наявність картки СФП (суб`єкт фіктивної господарської діяльності) від 31.01.2017; наявність вироку Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2017, згідно із яким особу, яка здійснювала реєстрацію ТОВ «Калісто Інтел» визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, товарно матеріальні цінності, документальне оформлення придбання яких відображено у ТОВ «Калісто Інтел» вважаються такими, що отримані безоплатно.

ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» взяло на себе ризик негативних наслідків у вигляді неможливості застосування податкової вигоди на підставі документів від спірного контрагента, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Нездійснення заходів з перевірки правоздатності контрагента є ризиком самого платника, а тому саме на нього покладаються негативні наслідки неналежної організації своєї господарської діяльності, зокрема, у вигляді непідтвердження права на формування у податковому обліку податкового кредиту.

Враховуючи непідтвердження поставки ТМЦ по ланцюгу постачання (згідно даних ЄРПН), неможливість підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності; наявність інформації, що підтверджує нереальність фінансово господарської діяльності, згідно Єдиного реєстру судових рішень (ТОВ «Юнівест-Інвест» є учасником транзитно-конвертаційної групи), податкові накладні, зареєстровані цим суб`єктом на адресу ТОВ «ВАЙР ПЛЮС», відповідно не мають юридичної сили первинних документів.

В результаті допущених порушень податкового законодавства ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» завищив показник податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» за грудень 2016 року на загальну суму 5758 грн.

Фактично ТОВ «Юнівест-Інвест» та ТОВ «Калісто Інтел» здійснено безпідставне документальне оформлення господарських операцій з постачання ТМЦ для ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» і складено первинні документи, всупереч норм частини першої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

В результаті допущених порушень податкового законодавства ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» по взаємовідносинах з цими контрагентами завищено показник податкового кредиту з ПДВ за грудень 2016 року січень 2017 року на загальну суму 24 297,00 грн, в т.ч. по періодах: грудень 2016 5758 грн, січень 2017 18 539 грн.

Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону № 996 відповідного активу як ресурсу контрольованого у розумінні минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону № 996, в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

При перенесенні ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» інформації з неправомірно складеного первинного документа до облікових регістрів порушено норми частини п`ятої статті 9 Закону № 996, п.1.2 Положення № 88, абзацу другого розділу 1 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186.

При перенесенні ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» неправомірно відображеної інформації у регістрах бухгалтерського обліку до фінансової звітності порушено норми п.3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868.

Вищезазначені документи не можуть за змістом п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Оскільки реальність та можливість вчинення даної господарської операції у постачальників норм законодавчих актів, первинні документи, укладені між ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» та ТОВ «Юнівест-Інвест», ТОВ «Калісто Інтел» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

З посиланням на норми статей 198, 201 Податкового кодексу України, відповідач зазначив, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням вище наведених фактів по контрагентам постачальникам норм законодавчих актів, первинні документи, укладені між ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» та ТОВ «Юнівест-Інвест», ТОВ «Калісто Інтел», а саме те, що дані підприємства зареєстровані з метою створення видимості реалізації товарів/послуг по ухиленню від сплати податків реально діючим СПД, в тому числі для ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» шляхом незаконного формування податкового кредиту.

З посиланням на постанови Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 826/15530/17, від 06.12.2016 у справі № 21-1440а16, від 24.10.2019 у справі № 826/532/16, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

30.07.2025 відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 14.07.2025 надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що станом на дату надання відповіді, Головне управління ДПС у м. Києві зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішеннявід 28.02.2020 № , № є неузгодженими. З інтегрованої картки Позивача суми, нараховані податковими повідомленнями рішеннями, виключені, у зв`язку з оскарженням останніх в судовому порядку у 2020 році (копія ІКП Позивача додається). Також, Головне управління ДПС у м. Києві вважає за необхідне звернути увагу Суду на деякі зміни, які відбулися у реєстраційних даних Позивача. Згідно з ІКС «Податковий блок» 23 вересня 2024 року Позивач змінив назву з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» на Товаристо з обмеженою відповідальністю «СЕЛСЛАЙН». Юридичною адресою ТОВ «СЕЛСЛАЙН» є м. Київ, вул. Межова, буд. 4. З 2025 року Позивач до податкового органу не звітує.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Станом на 05.08.2025 згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань юридична особа з кодом має назву ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЕЛСЛАЙН", ідентифікаційний код 38536362, місцезнаходження: Україна, 04123, місто Київ, вул. Межова (Подільський р-н), будинок 4, Керівник: ОСОБА_3 , Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 23.09.2024 14:50:10, 021030200, Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого).

До 23.09.2024 юридична особа з кодом мала назву Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС».

Згідно із інформацією про відстеження поштового відправлення з трек-номером 725 з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» (т.1 арк.спр. 29) позивачем 24.01.2020 отримано:

- лист ГУ ДПС у м.Києві від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05 «Про надання інформації», в якому зазначено, що з 17.01.2020 в приміщенні ГУДПС у м. Києві буде проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) з метою дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з ПДВ та ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства; ГУ ДПС у м. Києві у зв`язку з проведенням перевірки просить посадових осіб ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» 28.01.2020 о 16:00 год. з`явитися для ознайомлення з результатами перевірки до Головного управління ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2, каб. 313 (т.1 арк.спр. 23);

- повідомлення від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05, в якому зазначено, що на підставі п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та ст.79 Податкового кодексу України та наказу № 401 від 16.01.2020 ГУ ДПС у м. Києві буде проведено з 17.01.2020 за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, буд. 2, к.313, документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) з метою дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з податку на додану вартість та ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства; викладено вимогу надати до перевірки документи по взаємовідносинах з зазначеними контрагентами; додаток: копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (т.1 арк.спр. 24-25);

- наказ ГУДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362), яким визначено на підставі п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» з 17.01.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 3 робочі дні; підстава : доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.01.2020 № 78/26-15-05-04-05 (т.1 арк.спр. 27).

Відповідач у відзиві не спростовує факту отримання листа від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05, повідомлення від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05, наказу ГУДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401, позивачем саме 24.01.2020.

У період з 17.01.2020 по 21.01.2020 на підставі службового посвідчення КВ № 000975, виданого ГУ ДФС у м. Києві, Жовтуном Ярославом Віталійовичем, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за ризиковими операціями управління спеціальних перевірок Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування, інспектором податкової та митної справи ІІІ рангу, відповідно до п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з податку на додану вартість та з ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємств, за наслідками якої складено Акт від 28.01.2020 № 100/26-15-05-04-05/38536363 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) (т.1 арк.спр. 30-58).

Згідно із розділом IV Акта перевірки «Висновок» перевіркою ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.12.2016 по 31.01.2017, 2017 рік, встановлені порушення:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на суму 20022,00 грн;

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 24297 грн, в т.ч. по періодах січень 2017 року: 24297 гривень;

- п.44.1, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

14.04.2020 за № 1/1420 ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» направлено до ГУДПС у м. Києві заперечення на Акт від 28.01.2020 № 100/26-15-05-04-05/38536362, до яких додано копії банківських виписок, що підтверджують оплату ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» товарів, придбаних у ТОВ «Калісто Інтел» (т.1 арк.спр. 65-73).

18.02.2020 ГУДПС у м. Києві направлено ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» за вих. № 30180/10/26-15-05-04-05 повідомлення про розгляд заперечень у приміщенні ГУДПС у м. Києві 24.02.2020 на 10:30 (м. Київ, вул. Смілянська, буд. 6, каб. № 513) (т.1 арк.спр. 78).

У листі ГУДПС у м. Києві від 26.02.2020 № 35050/10/26-15-05-04-05 «Про розгляд заперечення» зазначено, що на розгляд заперечень заявник не з`явився, за результатами розгляду заперечення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» від 14.02.2020 № 1/1420 на акт перевірки від 28.01.2020 № 100/26-15-05-04-05/38536362 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» висновки акта залишено без змін, а заперечення без задоволення (т.1 арк.спр. 80-83).

28.02.2020 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення рішення:

- форми «Р» № , відповідно до якого на підставі акта №100/26-15-05-04-05/38536362 від 28.01.2020 встановлено порушення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» п.п.44.1, п.44.2 ст. 44, п.134.1.1, п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим згідно з п.п.54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та пункту 57.3 статті 57, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 11021000 на суму 25028 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями +20022, за штрафними (фінансовими) санкціями 5006 грн (т. 1 арк.спр. 85-86);

- форми «ПС» № , відповідно до якого на підставі акта №100/26-15-05-04-05/38536362 від 28.01.2020 та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу (в тому числі ЄРПН, ЄРАН) встановлено порушення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» п.п.44.1, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції 21081100 (т.1 арк.спр. 88-89).

17.03.2020 за вих. № 1/1703 ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» направлено до ДПС України скаргу на податкові повідомлення рішення ГУДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , № (т.1 арк.спр.90-100), до якої додано копії банківських виписок, що підтверджують проведення розрахунку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» з ТОВ «Юнівест- Інвест» (т.1 арк.спр. 101).

Рішенням ДПС України від 01.04.2020 № 11694/6/99-00-08-05-01-06 продовжено строк розгляду скарги до 21.05.2020 (включно) (т.1 арк.спр. 106).

Рішенням ДПС України від 13.05.2020 № 15943/6/99-00-08-05-01-06 «Про результати розгляду скарги» податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , № залишено без змін, а скаргу без задоволення (т.1 арк.спр. 108-113).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Нормативно-правові акти застосовуються в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із абзацами першим та четвертим пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт - заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Надаючи оцінку правомірності висновків відповідача про порушення позивачем порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України та наявності чи відсутності підстав для збілтшення податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій, суд виходить з наступного.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Згідно із пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Позивач посилається на допущені відповідачем порушення при призначенні та проведенні документальної позапланової перевірки.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді будь-яких рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу з призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У наказі ГУДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 підставами для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» зазначено підпункти 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, стаття 79 Податкового кодексу України, та доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.01.2020 № 78/26-15-05-04-05.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Судом установлено, що ГУ ДФС у м. Києві направлено платнику ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» запит від 15.08.2019 № 154989/10/26-15-14-04-05-14 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», в кому, з посиланням на п.п.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п.20.1 ст. 20, п.1 та 3 абзацу третього п.п. 73.3 ст. 73, п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, зазначено, зокрема, що ГУ ДПС у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) даних податкового кредиту у загальній сумі 34060,00 грн, по взаємовідносинах з ТОВ «ВФ АГРО ТЕРРА» (код 40649744) у сумі 9763 грн за жовтень 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) у сумі 5758 грн за грудень 2016 року, показників декларацій з податку на додану вартість, та ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) у сумі 18539 грн за січень 2017 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства. Необхідно надати документи, зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано ТМЦ (у разі укладання правочину в усній формі надати письмові пояснення), рахунки фактури, видаткові накладні, які підтверджують факт придбання ТМЦ, платіжні доручення, що підтверджують факт оплати ТМЦ; первинні документи щодо транспортування продукції, оборотно-сальдові відомості по рахунках: 10, 311, 361, 631, 371; відомості щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах із ТОВ «ВФ АГРО ТЕРРА», ТОВ «Юнівест-Інвест» та ТОВ «Калісто Інтел» (регістри витрат за періоди в яких були відображено взаємовідносини з зазначеними контрагентами); сертифікати відповідності товарів, паспорта заводів виробників, дозволи та свідоцтва, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів, відповідних фахівців та необхідної виробничої бази, матеріалів, комплектуючих тощо; інші документи (т.1 арк.спр. 17-19).

06.09.2019 ГУ ДПС у м. Києві одержано лист ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» від 04.09.2019 вих. № 1/0409 «Про надання інформації», яким на запит від 15.08.2019 № 154989/10/26-15-14-04-05-14 надано документальне підтвердження по господарських відносинах з контрагентами ТОВ «ВФ Агро Терра» код за в жовтні 2016 року, ТОВ «Юнівест Інвест» код за в грудні 2016 року, ТОВ «Калісто Інтел» код за в січні 2017 року (т.1 арк.спр. 21).

До листа від 04.09.2019 вих. № 1/0409 додані документи на 18 арк., зокрема, по взаємовідносинам з ТОВ «Юнівест-Інвест»: договір поставки від 07.12.2016 № 0712/1, рахунок фактура від 07.12.2016 № 244, видаткова накладна від 07.12.2016 № 244, специфікація № 1; з ТОВ «Калісто Інтел»: договір поставки від 03.01.2017 № 0301/1, рахунок-фактура від 03.01.2017 № 212, видаткова накладна від 03.01.2017 № 212, специфікація № 1, рахунок фактура від 12.01.2017 № 222, видаткова накладна від 12.01.2017 № 222, специфікація № 2 (т.1 арк.спр. 22).

З огляду на те, що, за твердженням контролюючого органу наданими документами не була підтверджена реальність господарських операцій позивача з наведеними у запиті контрагентами, та не підтверджено достовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, відповідач мав право призначити документальну позапланову невиїзну перевірку на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, незалежно від наявності чи відсутності доповідної записки Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.01.2020 № 78/26-15-05-04-05, на яку міститься посилання у наказі і яка не стала самостійною підставою для призначення перевірки.

Разом з тим, надаючи оцінку наявності права у відповідача розпочати документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС», суд зазначає таке.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 Податкового кодексу України).

Таким чином, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки лише за наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та за умови вручення платнику податків оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України копії наказу на проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (підпункт 42.2 статті 42).

Судом установлено, що наказ про проведення перевірки від 16.01.2020 та повідомлення від 13.01.2020 направлені на адресу позивача засобами поштового зв`язку 16.01.2020 та отримані ним 24.01.2020, при цьому перевірка розпочалась 17.01.2020, і, як зазначено в п.2.1 розділу ІІ Акта перевірки проведена з 17.01.2020 по 21.01.2020.

Як вже зазначалось вище, контролюючий орган вправі розпочати проведення документальної позапланової перевірки платника податків лише у випадку, коли такому платнику до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, чого у спірних правовідносинах не відбулось.

Також суд звертає увагу на те, що повідомлення датовано 13.01.2020, а наказ, на яких міститься посилання в цьому повідомленні 16.01.2020.

Верховний Суд у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України(зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Велика Палата Верховного Суду у наведеній постанові, також зазначила, що незважаючи на необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній все ж має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, у наведеній постанові також звернуто увагу на те, що у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені Податковим кодексом України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

Однак отримання позивачем наказу про проведення перевірки 24.01.2020, в той час як така проведена у період з 17.01.2020 по 21.01.2020, свідчить про неможливість позивачем надати документи, що належать до предмета перевірки або пов`язані з предметом перевірки, внаслідок неповідомлення його про проведення перевірки до її початку та під час її проведення.

Таке порушення відповідачем процедури проведення перевірки істотно вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до початку її проведення, що є гарантією дотримання права платника податків, на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, а також можливості платником виконати свої обов`язки, зокрема щодо надання документів, що визначено вимогами пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що про обґрунтованість такого висновку свідчать і зміни, що були внесені законодавцем до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.

Так, Законом України від 30 листопада 2021 року № 1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», який набрав чинності з 01 січня 2022 року, пункт 79.2 статті 79 Податкового кодексу України було доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу».

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 640/9016/20, від 26.09.2024 у справі № 600/6022/23-а, від 19.11.2024 у справі № 640/10280/20.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11.06.2020 у справі №823/1606/17, згідно із якими добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Зазначений висновок Верховного Суду про недобросовісність платника податків в частині отримання ним поштової кореспонденції від контролюючого органу та про зловживання наданими йому правами був сформований з урахуванням встановлених судами обставин про вжиття контролюючим органом належних заходів щодо ознайомлення такого платника із наміром провести документальну невиїзну перевірку у розумінні статті 42 Податкового кодексу України, тобто, із належним виконанням обов`язку, передбаченого пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України. Так, у наведеній справі документи (наказ та повідомлення) не були вручені позивачу та повернуті поштовим відділенням у зв`язку із закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим Верховний Суд визнав недобросовісність платника податків щодо неотримання ним поштової кореспонденції.

Разом з тим, встановлені у справі обставини свідчать, що контролюючий орган, розпочавши проведення документальної позапланової невиїзної перевірки 17.01.2020, не пересвідчився у дотриманні обов`язкових умов, які надають право контролюючому органу провести документальну позапланову перевірку у платника податків, визначених пунктом 78.4 статті 78 та пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, а саме вручення платнику податків до початку її проведення копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

За усталеною позицією Верховного Суду (справи №640/9016/20, № 400/1664/21) не виконання контролюючим органом вимог пунктом 78.4 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Щодо надання документів до перевірки.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності врегульований статтею 44 Податкового кодексу України.

Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85).

Отже платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

При цьому, висновок про порушення позивачем пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, та, як наслідок, прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28.02.2020 № , зроблено у зв`язку з ненаданням ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» до перевірки документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства.

Так, в п.3.1 розділу ІІІ Акта перевірки зазначено:

«ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» на запит від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05 не було надано документального підтвердження здійснених взаємовідносин з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з податку на додану вартість та з ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства.

У зв`язку з вищевикладеним складено акт ненадання первинних документів до перевірки від 21.01.2020 № 53/26-15-05-04-05.

В порушення п.85.2, п. 85.4 ст. 85 ПК України посадовими особами первинних документів до перевірки не надано.

Згідно п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (копію наказу ГУ ДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 про початок документальної позапланової невиїзної перевірки направлено 16.01.2020 на податкову адресу ТОВ «ВАЙР ПЛЮС», а саме: 04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 39, літера А кв. 3, засобами поштового зв`язку).

Факт ненадання посадовими особами ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» до перевірки документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби повідомлення ГУ ДПС у м. Києві на запит від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05 зафіксовано актом ненадання документів до перевірки від 21.01.2020 № 53/26-15-05-04-05…».

Проте, враховуючи встановлені обставини справи щодо допущених відповідачем процедурних порушень під час проведення такої перевірки, позивач був позбавлений можливості надати документи до перевірки, оскільки, як встановлено судом, про проведення перевірки позивачу стало відомо лише 24.01.2020 - після отримання наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, що свідчить про об`єктивну неможливість надати документи до перевірки, яка фактично проведена з 17.01.2020 по 21.01.2020, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 28.02.2020 № .

Разом з тим, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 20022 грн, зроблено у зв`язку з ненаданням позивачем документів (зокрема, документів на підтвердження оплати ТМЦ, які зазначені в податкових накладних, що зафіксовано актом ненадання документів до перевірки від 21.01.2020 № 53/26-15-05-04-05 (арк. 8 Акта перевірки), технічного паспорту, сертифікатів якості (відповідності, походження) на товари, придбані у ТОВ «Калісто Інтел» згідно договору, тобто не виконано умов договору щодо приймання передачі товару (арк. 9 Акта перевірки), документів, якими силами здійснювались навантажувально розвантажувальні роботи, транспортування ТМЦ (арк. 9, 10 Акта перевірки), документів про якість ТМЦ (арк.9 Акта перевірки)), а також наявністю податкової інформації щодо контрагента ТОВ «Калісто Інтел» ().

Так, судом установлено, що згідно із вироком Печерського районного суду міста Києві від 17.08.2017 у справі № 757/33900/17-к затверджено угоду від 06 лютого 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва Каніковським В.І. та обвинуваченою ОСОБА_1 про визнання винуватості, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн.

В мотивувальній частині вироку зазначено, зокрема, таке:

«.. ОСОБА_1 домовилась з ОСОБА_1 про підписання документів для створення ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та перереєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» () та надання цих документів державному реєстратору для державної реєстрації змін до установчих документів юридичних осіб, а також про те, що до діяльності ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» (), ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» () не буде мати ніякого відношення, а лише буде рахуватись засновником та службовою особою зазначених підприємств, фінансово-господарською діяльністю з використанням товариств будуть займатись інші особи.

Усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, як майбутнього засновника та директора ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» (), ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» (), не маючи мети здійснювати фінансово-господарську діяльність даними товариствами, пов`язану з наданням різноманітних послуг та торгівлею товарами фізичним та юридичним особам, визначену в статуті підприємства та мети досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку від такої діяльності, усвідомлюючи, що здійснює дії спрямовані на створення та перереєстрацію товариств та його придбання невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, з корисливих мотивів, у грудні 2016 року, перебуваючи у м. Києві по бул. ДружбиНародів, передала невстановленій особі, з метою підготування документів по створенню ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та по перереєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» (), копії сторінок власного паспорту громадянина України та копію картки платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру, які в подальшому невстановленими слідством особами були використані для реєстрації ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та для внесення змін в статутні та реєстраційні документи та ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» ().

У подальшому, бажаючи довести свій злочинний умисел до логічного завершення та отримати обіцяну їй невстановленими особами грошову винагороду, ОСОБА_1 , у денний час доби, перебуваючи в м. Києві, неподалік станції метро «Дружби народів», достовірно знаючи, що сприяє іншим особам, здійснити створення ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та перереєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» () на своє ім`я без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, знаючи, що сприяє іншим особам у створенні ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та перереєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» () для прикриття незаконної діяльності інших осіб, реалізовуючи злочинний умисел направлений на вчинення фіктивного підприємництва, підписала надані їй невстановленою особою документи, необхідні для проведення змін державної реєстрації вищезазначених підприємств.

Після підписання вищевказаних документів по реєстрації ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та перереєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» () ОСОБА_1 передала зазначені документи ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» (), ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (),ТОВ «ГРАТО» () держаним реєстраторам для проведення відповідних реєстраційних процедур. Після виконання вищезазначених дій, ОСОБА_1 отримала грошову винагороду у розмірі 300 (триста) гривень.

Після створення ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () та перереєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ГРАТО» () на ім`я ОСОБА_1 , виступивши засновником та директором підприємств самостійно підприємницьку діяльність не здійснювала, ніколи не укладала правочини з суб`єктами господарювання резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, не користувалася печаткою підприємства, не використовувала банківські рахунки підприємства, не здійснювала перерахування безготівкових грошових коштів по рахунки підприємств, не формувала податкові зобов`язання та податковий кредит прикриваючись фактом державної реєстрації ТОВ «ГРАТО» (), ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» (), а реєстраційні та установчі документи зазначених підприємств передала невстановленим слідствам особам.

Надання ОСОБА_1 , особистих даних, документів, підписання реєстраційних документів ТОВ «ГРАТО» (), ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» (), ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» () дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, в тому числі: укладати правочини з суб`єктами господарювання резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, користуватися печатками підприємств, використання банківських рахунків підприємств, здійснювати перерахування безготівкових грошових коштів по рахункам підприємств, формувати податкові зобов`язання та податковий кредит, що в свою чергу є фіктивним підприємством.

Таким чином, ОСОБА_1 , своїми умисними діями, що виразилися у пособництві фіктивному підприємництву, тобто в сприянні іншим співучасникам створити суб`єкт підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності та в обіцянці приховувати фіктивне підприємництво, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України…».

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.09.2025, як станом на січень 2017 року (на момент підписання договору поставки від 03.01.2017 № 0301/1, укладеного між ТОВ «Калісто Інтел» та ТОВ «ВАЙР ПЛЮС»), так і станом на теперішній час ОСОБА_1 є одним із засновників ТОВ «Калісто Інтел», керівником та другим засновником є ОСОБА_2 .

Договір поставки від 03.01.2017 №0301/1 та інші документи по взаємовідносинам з ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» від імені ТОВ «Калісто Інтел» підписував ОСОБА_2 , який є керівником та одним із засновників ТОВ «Калісто Інтел», і щодо якого відсутні відомості як про порушення відносно нього кримінальних проваджень, так і про вироки за статтею 205 КК України.

Суд вважає, що наявність вироку відносно одного з засновників, який не підписував документів по взаємовідносинам з ТОВ «ВАЙР ПЛЮС», за відсутності вироків та порушених кримінальних проваджень щодо керівника та засновника ТОВ «Калісто Інтел» ОСОБА_2 , не є належним та достатнім доказом нереальності господарських операцій, і відповідач мав оцінювати надані платником документи у сукупності, проте можливість надання таких документів платнику не була забезпечена належним чином.

Так, висновок про ненадання платником документів на підтвердження оплати ТМЦ, які зазначені в податкових накладних, що зафіксовано актом ненадання документів до перевірки від 21.01.2020 № 53/26-15-05-04-05 (арк. 8 Акта перевірки), технічного паспорту, сертифікатів якості (відповідності, походження) на товари, придбані у ТОВ «Калісто Інтел» згідно договору, тобто не виконано умов договору щодо приймання передачі товару (арк. 9 Акта перевірки), документів, якими силами здійснювались навантажувально розвантажувальні роботи, транспортування ТМЦ (арк. 9, 10 Акта перевірки), документів про якість ТМЦ (арк.9 Акта перевірки), зроблено контролюючим органом в умовах, коли перевірку проведено з 17.01.2020 по 21.01.2020, а платник отримав наказ, повідомлення про проведення перевірки і необхідність надання документів лише 24.01.2020.

Таким чином, суд приходить до висновку, що допущені відповідачем процедурні порушення при призначенні та проведенні перевірки безпосередньо вплинути на правильність висновків контролюючого органу за наслідками такої перевірки, оскільки позбавили можливості позивача надати до перевірки документи на підтвердження відповідних показників податкової звітності, що свідчить про необґрунтованість висновків про відсутність у позивача первинних документів, та вплинули на обґрунтованість і законність прийнятих за результатами перевірки рішень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Таким чином, судові витрати в розмірі 2102,00 грн підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Селслайн» (, місцезнаходження: Україна, 04123, місто Київ, вул. Межова (Подільський р-н), будинок 4) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 25028,00 грн (двадцять п`ять тисяч двадцять вісім гривень 00 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селслайн» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська