Справа № 480/8224/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2025 року м. Суми Справа № 480/8224/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач прийняв рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, а саме у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу. При прийнятті рішення не було враховано певний період роботи позивача. Позивач не погодився з мотивами такого рішення, а тому звернувся до суду.
19.09.2024 судом було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
15.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.
Відзив відповідач мотивує тим, що спірне рішення прийнято правомірно, а саме у зв`язку з відсутністю у позивача, на момент звернення, необхідного пільгового стажу (20 років). До загального стажу позивача не зараховано період роботи в колгоспі за 1988 рік, згідно запису трудової книжки колгоспника від 10.01.1989, оскільки період роботи раніше дати заповнення. До загального та пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2019 до теперішнього часу, оскільки відсутні документи, що підтверджують встановлення та виконання встановлених норм обслуговування.
Встановлені судом фактичні обставини. Мотиви висновків суду.
Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записом у паспорті.
Відповідно до записів трудової книжки колгоспника від 10.01.1989 позивачем відпрацьовано: у 1988 році 229 трудоднів; у 2005 році - 19 трудоднів; у 2006 році - 231 трудодень; у 2007 році - 289 трудоднів; у 2008 році - 307 трудоднів. 11.12.2005 позивача прийнято на роботу дояркою в СФГ Віталія. 29.06.2018 позивача звільнено з роботи за угодою сторін. 09.04.2018 позивача прийнято на роботу дояркою в СФГ Віталія.
Згідно з довідками СФГ Віталія від 19.10.2023 № 18 та від 04.12.2023 № 31 позивач працює в СФГ Віталія оператором машинного доїння з 11.12.2005 (наказ від 11.12.2005 № 59) до 29.06.2018 (наказ від 29.06.2018 № 43) та з 09.04.2019 (наказ від 08.04.2019 № 19) до теперішнього часу і була безпосередньо зайнята у виробництві с/г продукції в тваринництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.5 ч.2 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Встановлену норму обслуговування корів виконувала повністю. Довідка видана на підставі розрахункових відомостей по нарахуванню з/п та книги наказів за 2005-2023 роки, для подання до Пенсійного фонду.
Позивач 05.04.2024 звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.
У вказаному рішенні зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 35 років 7 місяців 1 день, в тому числі пільговий складає 9 років 3 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального страхового стажу період роботи в колгоспі за 1988 рік, згідно з записом трудової книжки колгоспника від 10.01.1989, оскільки період роботи раніше дати заповнення. Не зараховано до загального та пільгового стажу період роботи з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2019 до теперішнього часу, оскільки відсутні документи, що підтверджують встановлення та виконання встановлених норм обслуговування (в акті перевірки достовірності документів наданих для призначення пенсії від 17.11.2023 № 1800-1005-1/9346 інформація також відсутня).
Нормою п.5 ч.2 ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" гарантовано призначення пенсії за віком на пільгових умовах жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 ст. 44 вказаного Закону визначено, що призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
За статтею 56 Закону ''Про пенсійне забезпечення'' до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637).
Згідно з ст. 101 цього Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Зловживанням з боку пенсіонера, в розумінні ч.1 ст.103 цього Закону, є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Додатково в довідці наводяться відомості стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування. (п.20 Порядку).
Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку (п.п.23-24 Порядку).
Відповідно до п.6 Положення, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, всі записи у трудовій книжці завіряються у всіх розділах за весь час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Пунктами 13 та 14 цього Положення передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.
Отже, відповідальність за правильне заповнення трудових книжок та уточнюючих довідок, які складаються за відсутні необхідних відомостей у трудовій книжці несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа, а позивач не може нести негативні наслідки від недотримання такою особою правил заповнення трудової книжки та уточнюючих довідок.
Судом встановлено, що у трудовій книжці колгоспника здійснено запис 10.01.1984 за відпрацьовані позивачем трудодні у 1988 році, а також не зазначено кількості установленого мінімуму трудоднів у 2005-2008 роках. У ній наявні записи про прийняття позивача на роботу в СФГ Віталія дояркою 11.12.2005 та її звільнення 29.06.2018. Також наявний запис про прийняття на роботу дояркою в СФГ Віталія 09.04.2018.
В уточнюючих довідках СФГ Віталія від 19.10.2023 та від 04.12.2023, які видані на підставі первинних документів, зазначено про зайнятість позивача у періоди з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2018 до 04.12.2023 у виробництві с/г продукції в тваринництві, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону.
Недоліки заповнення трудової книжки колгоспника від 10.01.1989 (здійснення напису про трудодні за 1988 році 10.01.1984 та не зазначення кількості мінімуму трудоднів за 2005-2008 роки), а також недотримання форм видачі уточнюючих довідок від 19.10.2023 та від 04.12.2023 не залежали від волі позивача, оскільки відповідальність за правильне ведення книжки та видачу довідок несе саме роботодавець позивача.
Суд зазначає, що у трудовій книжці зазначено про відпрацювання позивачем у 1988, 2005-2008 роках певної кількості трудоднів, а також періоди роботи в СФГ дояркою з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2018. У довідках, які видані на підставі первинних документів, зазначено про періоди роботи позивача з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2018 до 04.12.2023 в СФГ Віталія оператором машинного доїння, стаж роботи яким дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону.
Суд звертає увагу відповідача, що він фактично переклав ризики щодо оформлення трудової книжки та довідок на позивача, не роз`яснивши позивачу реального алгоритму усунення недоліків. Відповідачем не надано: доказів вчинення ним дій щодо отримання довідок від колишніх роботодавців позивача (архівів, тощо); доказів підроблення позивачем записів у трудовій книжці, зокрема звернень до правоохоронних органів.
Відповідачем, всупереч норм ч.2 ст.77 та ч.3 ст.79 КАС України, не надано разом з відзивом копії акту перевірки достовірності документів наданих для призначення пенсії від 17.11.2023, про який зазначено у спірному рішенні, чим не доведено перед судом правомірності своєї позиції щодо не врахування спірних періодів.
Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів не отримання разом із заявою позивача від 05.04.2024 довідок СФГ Віталія довідок від 19.10.2023 та від 04.12.2023. Натомість є цілком логічним, що такі довідки були надані разом з такою заявою, оскільки вони видані раніше.
Перекладання обов`язку доказування, в тому числі надання відомостей, здійснення виправлень у трудовій книжці та довідках, тощо на позивача є неправомірним. Відсутність можливості пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання пенсії.
Відповідно до норми ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, суд, оцінивши докази у сукупності, дійшов висновку про необхідність зарахування позивачу до страхового та пільгового стажу вказаних вище періодів роботи.
Оскільки відповідачем у рішенні від 11.04.2024 такого здійснено не було, то суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування такого рішення, оскільки воно не відповідає критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України, а саме: обґрунтованості (не містить належних мотивів); добросовісності і розумності (з урахуванням принципу верховенства права не зазначено алгоритму дій для позивача, в той час як відповідач жодних дій для вирішення ситуації не вчинив, в тому числі не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення); пропорційності (відповідачем не зазначена жодна легітимна мета для такого незарахування).
Суд зазначає, що пенсійний орган не аналізував, які саме періоди (кількість днів, місяців та років) згідно з трудовою книжкою позивача не зараховуються до страхового стажу у 1988 році.
Тому, з урахуванням прохальної частини позову, суд задовольняє позовні вимоги, однак з виходом за їх межі, а саме визнає протиправним та скасовує спірне рішення, зобов`язує відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи у 1988 році, а також з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2018 до 04.12.2023, відповідно до відомостей трудової книжки колгоспника від 10.01.1989 та довідок СФГ Віталія від 19.10.2023 № 18 та від 04.12.2023 № 31. Суд зобов`язує відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 11.12.2005 до 29.06.2018 та з 09.04.2018 до 04.12.2023 до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.5 ч.2 ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.04.2024 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду (щодо зарахування вищезазначених періодів до страхового та пільгового стажу позивача).
Отже, суд частково задовольняє позовні вимоги.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд на підставі норми ч.1 ст.139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити .
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 12.09.2025.

Суддя А.І. Сидорук