Справа № 709/467/25
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа №709/467/25

адміністративне провадження № К/990/35275/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), третя особа: ОСОБА_2 (далі - третя особа) в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії 2KI № від 26 травня 2024 року за частиною третьою статті 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП закрито.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року позовну заяву було повернуто позивачу. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем пропущено строк на оскарження спірної постанови. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не надав достатніх доказів, що копію постанови від 26 травня 2024 року він вперше отримав саме 25 березня 2025 року. Крім того суд першої інстанції зазначив, що 09 квітня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшли докази сплати Позивачем штрафу, що був накладений згідно спірної постанови ще 26 травня 2024 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Чорнобаївського районного суду Черкаської області.

22 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій скаржник просив скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 709/467/25, залишити в силі ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Соколова В.М. (наказ від 09 вересня 2025 року № 4396/0/5-25), -- питання щодо відкриття касаційного провадження вирішується колегією суддів по виходу судді з відпустки.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пункті 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Водночас, частиною третьою статті 328 КАС України обумовлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Як слідує із матеріалів касаційної скарги, предметом оскарження у цій справі є постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції (про повернення позовної заяви позивачу), а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання можливості касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду про повернення позову та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, досліджувалося Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 березня 2025 року у справі № 380/970/24.

Так, аналізуючи положення статті 328 КАС України, якою регламентовано право на касаційне оскарження різних видів судових рішень Верховний Суд у справі № 380/970/24, з-поміж іншого, указав, що таке право доступне певному колу суб`єктів, визначеному частиною першою цієї статті, та щодо чітко окреслених судових рішень з процесуальних питань, які можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, які визначені в частинах другій і третій цієї норми процесуального закону.

У справі № 380/970/24 Верховний Суд зауважив, що частиною першою статті 328 КАС України передбачена можливість касаційного оскарження рішень судів першої інстанції, якими закінчено судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Проте, таке оскарження можливе лише у випадку, якщо суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звертається з касаційною скаргою.

Також Суд виснував, що передбачена можливість касаційного оскарження рішень судів першої інстанції, якими закінчено судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом і таке оскарження можливе лише у випадку, якщо суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звертається з касаційною скаргою. Натомість частина друга зазначеної норми процесуального закону встановлює виключний перелік процесуальних рішень суду першої інстанції, які після їх перегляду апеляційним судом, можуть бути переглянуті в касаційному порядку. Частина третя зазначеної статті передбачає право на касаційне оскарження ухвал суду апеляційної інстанції, перелік яких також є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

За такого нормативно-правового регулювання, Верховний Суд у справі № 380/970/24 констатував, що ухвали суду першої інстанції, які відповідно до частини другої статті 328 КАС України підлягають касаційному оскарженню, за своєю суттю є такими, що або мають певний вплив на права та обов`язки учасників процесу, який за своїм характером та природою може прирівнюватися до впливу, який має рішення суду, яким вирішено спір по суті (ухвали про: забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову), або перешкоджають реалізації учасникам процесу фундаментального права на доступ до суду, тобто перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема, ухвали про: повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі). Тому, на думку об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, якщо відповідне втручання чи обмеження щодо прав і свобод учасника адміністративного процесу усунуте судом апеляційної інстанції, а ухвала суду першої інстанції, яка становила таке втручання, скасована, то і відсутній предмет касаційного перегляду.

Ураховуючи те, що за змістом частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а у разі ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про скасування такої ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, усуваються перешкоди для подальшого провадження у справі, об`єднана палата Верховного Суду у справі № 380/970/24 дійшла висновку, що в силу положень КАС України суд касаційної інстанції не має повноважень для перегляду такої постанови апеляційного суду.

Враховуючи зазначене об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі № 380/970/24 дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі (зокрема, ухвал про: повернення заяви позивачеві (заявникові), відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову (заяви) без розгляду, закриття провадження у справі), якою така ухвала була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду не може бути предметом касаційного оскарження.

Отже, з урахуванням висновку об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі № 380/970/24, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвали суду першої інстанції (про повернення позовної заяви позивачу), а справу направлено на розгляд суду першої інстанції, не може бути предметом касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання й обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіА.Г. Загороднюк Л.О. Єресько В.М. Соколов