Справа № 160/30557/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: 18.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі - відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі відповідач 3), в якій позивач просить суд:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Ідентифікаційний код: 21910427, зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 05 лютого 2004року по 31 травня 2019року (15р. 03 м. 26д.) - з 14 серпня 2024року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Ідентифікаційний код: 21910427 призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» - з 14 серпня 2024року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона у період з 05.02.2004 до 31.05.2019 працювала на посаді медичної сестри, яка передбачена Списком №2. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії з огляду на неправильне зазначення прізвище позивача у довідці від 01.08.2024 №2053. Позивач в межах тримісячного строку, як це визначено Порядком №22-1, звернулася повторно до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пільгової пенсії, надавши довідку із виправленим прізвищем. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовлено у призначенні пенсії з підстав того, що спеціальний стаж за наданою довідкою не підтверджено, оскільки посада сестри медичної (палатної) для лікування хворих з гнійними захворюваннями не зазначена в Списках постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та від 26.04.2016 №461. Також, відповідач 3 зазначив, що надана позивачем довідка не відповідає вимогам додатку № Порядку№637. Позивач не погоджується із рішеннями відповідачів про відмову в призначенні пільгової пенсії та вважає їх такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. З цих підстав просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
29 листопада 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач 2 вказав, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , заповненої 27.10.1999, оскільки записи №1-5 передують даті видачі трудової книжки. Для зарахування вказаних періодів роботи слід надати уточнюючі довідки, видані на підставі первинних документів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №2053 від 01.08.2024, виданої КП Криворізька міська лікарня №1, оскільки у документі вказано прізвище позивачки як ОСОБА_2 , що не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 16.09.1994, де прізвище позивачки зазначено як ОСОБА_3 . Окрім того, вказана у довідці посада не передбачена Списками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та від 24.06.2016 №461. Також, відповідач зазначив, що позивачка не досягла відповідного пенсійного віку для призначення пенсії за Списком №2. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
05 грудня 2024 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що спеціальний стаж довідкою від 13.09.2024 №3417 не підтверджено, оскільки посада сестри медичної (палатної) для лікування хворих з гнійними захворюваннями, яка вказана в довідці не зазначена в списках постанов Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та 26.04.2016 №461. Крім того дана довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку №637. З огляду на зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, що підтверджується відповідною заявою в матеріалах справи (т.1, а.с.23).
02 жовтня 2024 року (в межах тримісячного строку, визначеного Порядком №22-1), позивач повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2, надавши нову довідку на підтвердження пільгового стажу від 13.09.2024 №3471. Натомість, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу та недосягненням ним пенсійного віку. Також, відповідач 3 у своєму рішенні зазначив, що спеціальний стаж довідкою від 13.09.2024 №3417 не підтверджено, оскільки посада сестри медичної (палатної) для лікування хворих з гнійними захворюваннями, яка вказана в довідці, не зазначена в списках постанов КМУ від 16.01.2003 №36 та 26.04.2016 №461. Крім того дана довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку №637.
Вік заявниці на момент звернення за призначенням пенсії - 50 років.
Страховий стаж становить 29 років 07 місяців 18 днів.
Вважаючи протиправними рішення відповідача 2 та відповідача 3 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду трудової діяльності позивача з 05.02.2004 до 31.05.2019 (15 років 03 місяці 26 днів).
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктами 4, 4.1 Порядку №383 визначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
За змістом пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
Постановою КМУ від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", чинною до 03.08.2016, затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пункт 24е розділу XXIV якого включав працівників, які безпосередньо обслуговують хворих в опікових і гнійних відділеннях (лікарі, молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині).
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого також включено працівників, які безпосередньо обслуговують хворих: у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині (розділ XXIV).
Номенклатурою спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою, яка є додатком №1 до Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 №742, передбачено, зокрема, спеціальність - «Сестринська справа».
Пунктом 4.10. Положення №742 визначено, що молодші спеціалісти з медичною освітою, що працюють на посадах сестер медичних усіх найменувань (крім сестер медичних операційних та сестер медичних - анестезистів), проходять атестацію за спеціальністю "сестринська справа".
Згідно з розділом ХХІV підрозділу 24е Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, правом на пільгову пенсію користуються лікарі, молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині в опікових і гнійних відділеннях.
Зі змісту зазначеної вище норми постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 вбачається, що її зміст визначає характер виконуваної роботи, що дає право на пільгову пенсію. Характер виконуваної роботи позивача, яка зазначена у наданій нею довідці, відповідає тому, який зазначено в постанові Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсі за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.09.2024 №3417 ОСОБА_4 працювала у Криворізькій міській лікарні №1, з 18.10.1994 на посаді медичної сестри палатної хірургічного відділення, з 01.07.1995 переведена сестрою медичною процедурною, з 09.08.2001 переведена сестрою медичною палатною хірургічного відділення, з 05.02.2004 переведена на посаду 0,5 ставки сестри медичної процедурної для лікування хворих з гнійними захворюваннями та 0, 5 ставки посади сестри медичної (палатної) для лікування хворих з гнійними захворюваннями хірургічними відділення (наказ від 05.02.2004 №14-К). Звільнена з роботи 31.05.2019 за власним бажанням.
Стаж роботи за Списком №2 з 05.02.2004 до 31.05.2019 складає 15 років 03 місяці 26 днів.
Атестація вищевказаної посади підтверджена наступними наказами: №210 від 27.04.1995, №111 від 01.04.1998, №133 від 18.03.2004, №112 від 31.03.2009, №160/1 від 01.04.2014, №212 від 29.03.2019.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність порушення прав позивачки з боку відповідачів щодо відмови у зарахуванні спірних періодів роботи, а саме з 05.02.2004 до 31.05.2019 до пільгового стажу за Списком №2.
Відтак, до пільгового стажу позивача підлягає зарахуванню період з 05.02.2004 до 31.05.2019, що становить 15 років 03 місяці 26 днів та є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Також, суд вказує на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області приймалося рішення з урахуванням наявного правового регулювання щодо умов, при дотриманні яких у особи виникає право на пенсію за вислугу років, попри те, що позивач зверталася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Такі дії відповідача 2 порушують визначений Законом України «Про адміністративну процедуру» принцип обґрунтованості прийнятого рішення, що є самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.
Щодо тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в оскаржуваному рішенні про невідповідність наданої позивачем довідки вимогам додатку №5 Порядку №637.
Відповідачем 3 не наводиться в оскаржуваному рішенні конкретних доводів на підтвердження невідповідності довідки вимогам Порядку №637, що є порушенням одного з принципів адміністративної процедури - обґрунтованості. Так, адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.
Щодо тверджень відповідача 3 в оскаржуваному рішенні про недосягнення позивачем пенсійного віку.
Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Натомість згідно з пунктом «б» частини 1статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону №1788-XII) в чинній редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV.
Тому відмова пенсійного органу в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 29 років років 07 місяців 18 днів, у тому числі на пільгових умовах за Списком №2 - 15 років 03 місяці 26 днів, з посиланням на недосягнення нею пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, є протиправною.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №360/3611/20.
З метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи те, що судом встановлена протиправність рішень про відмову в призначенні пенсії та наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком за Списком №2, права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2, що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Щодо дати, з якої підлягає призначенню позивачу пенсія, суд зазначає таке.
Відповідно до абз.4 п. 1.9. розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Як встановлено судом, позивачем оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.08.2024, яке було прийнято за результатом розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 від 14.08.2024. Зазначене рішення пенсійного органу визнано судом протиправним та скасовано.
Так, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.08.2024 обґрунтовувалося, серед іншого, зауваженнями до наданої позивачем довідки про пільговий стаж.
Судом встановлено, що позивач в межах трьох місяців звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з новою довідкою на підтвердження пільгового стажу. За наслідком повторного звернення було прийнято рішення Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області, яке було також скасовано судом внаслідок визнання його протиправним.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що пенсія позивачу підлягає призначенню з 14.08.2024 дати першого звернення за призначенням пенсії, а отже позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію з 14.08.2024 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу спірні періоди трудової діяльності позивача та призначити пенсію, суд зазначає таке.
Суд звертає увагу, що належним відповідачем в цій частині позовних вимог про зобов`язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу та призначити пенсію є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі постанови №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Аналіз положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за повторною заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Отже, з огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо призначення позивачу пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав повторну заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Таким чином, саме ГУ ПФУ в Черкаській області має здійснити здійснити призначення пенсії позивачу та зарахувати до пільгового стажу спірні періоди трудової діяльності.
Відтак, в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи та призначити пенсію на пільгових умовах слід відмовити.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Враховуючи, що правило пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову стосується тільки вимог майнового характеру, тоді як заявлений позов містить вимоги немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області солідарно.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати з 14.08.2024 ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, період трудової діяльності з 05 лютого 2004 року по 31 травня 2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 14.08.2024 призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон