Справа № 640/7031/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7031/19
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю: секретаря судового засідання Нетичай Ю.В.

представників сторін

розглянувши в режимі відеоконференції

в порядку загального позовного провадження

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100210/2019/000036/2 від 28.01.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2019 №UA100210/2019/00163.

В обґрунтування позову зазначає, що для митного оформлення позивачем надані всі необхідні документи, які підтверджують митну вартість товару, тому у відповідача не було підстав для початку консультацій та подальшого коригування митної вартості, у зв`язку з чим рішення та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2023 №03-19/3856/23 матеріали адміністративної справи №640/7031/19 за належністю були скеровані до Київського окружного адміністративного суду. Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, не розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав справу Хмельницькому окружному адміністративному суду листом від 01.01.2025 вих. №01-19/1/25.

Ухвалою судді Хмельницького окружного адміністративного суду справу взято до провадження, замінено відповідача його процесуальним правонаступником - Київською митницею ().

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає про правомірність оскаржуваних актів, оскільки за результатами митного оформлення встановлено, що декларантом не надано усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, а подані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості за обраним методом.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Частина перша статті 51 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частин другої, четвертої, восьмої та дев`ятої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом встановленого строку надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини першої - третьої, п`ятої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 вказаної статті).

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з частинами першою, сьомою, восьмою, дев`ятою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої-восьмої та десятої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинне містити зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

21.01.2019 ОСОБА_1 було подано до митного оформлення електронну митну декларацію №UA100210/2019/085665 на легковий автомобіль, який був у використанні, "VOLKSWAGEN" модель "PASSAT", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), тип кузова - універсал, тип двигуна - дизельний, об`єм циліндрів двигуна - 1968 см3, колісна формула - 4*2, екологічний клас - Європа 6, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2016, колір - чорний, комплектація та пошкодження згідно з актом митного огляду №UA209020/2019/01581 від 14.01.2019. Країна виробництва - DE (Німеччина). Торговельна марка VOLKSWAGEN. Виробник VOLKSWAGEN Ag. Отримувачем товару зазначений ОСОБА_1 . Митну вартість товару заявлено за першим (основним) методом за ціною 12500 Євро (14252,5001 $).

До митної декларації були надані: інвойс №1202 від 10.01.2019, акт проведення огляду автомобіля UA209020/2019/01581 від 14.01.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.01.2016, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.01.2019, додаток до сертифікату відповідності №UA/008/07334-19 від 18.01.2019, некласифікований документ VIN від 14.01.2019, сертифікат з заводу від 11.01.2016, копія митної декларації країни відправлення 19DE41E3 від 10.01.2019, сертифікат відповідності 117089 від 18.01.2019, паспорт декларанта.

В процесі митного оформлення на вимогу митниці позивач також додатково надав висновок експертного товарознавчого дослідження №2440/19-54 від 24.01.2019 про вартість зазначеного вище автомобіля (11974,50 Євро), результат пошуку з каталогу Schwacke про вартість автомобіля від 22.01.2019 в сумі 13700 Євро, результат пошуку з інтернет-ресурсу Auto.ria від 22.01.2019, результат пошуку з німецького інтернет-ресурсу Mobile.de.

За вказаною митною декларацією автоматизованою системою управління ризиками (АСУР) генеровані ризики за кодами:

«103-1» Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби;

«105-2» Контроль правильності визначення митної вартості товарів;

«106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість;

«111-5» Перевірка правильності справляння митних платежів, контроль правильності

обчислення, своєчасності та повноти їх сплати;

«210-1» Проведення митного огляду транспортного засобу; здійснення цифрової фотозйомки.

«911-1» Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів.

Під час перевірки правильності визначення митної вартості оцінюваного товару у митного органу виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості.

В результаті опрацювання документів, поданих до митного оформлення, митним органом виявлені розбіжності, що, на думку відповідача, впливали на правильність визначення митної вартості. Також встановлені ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару: не надано банківські платіжні документи, що стосуються товару (касові або товарні чеки, ярлики, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення), не надано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Посадова особа митного органу направила декларанту повідомлення такого змісту: відповідно до п. 2., п. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження числового значення складових митної вартості товарів необхідно надати такі додаткові документи: якщо рахунок сплачено -банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс -листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, інші додаткові документи.

28.01.2019 Хмельницькою митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA100210/2019/000036/2 та видано картку відмови в митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100210/2019/00163. Підстава: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару відповідно до вимог Митного кодексу України. У рішенні зазначається, що було проведено процедуру консультацій та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість була визначена за резервним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ.

Вирішуючи питання про обґрунтованість спірного рішення, суд виходить з такого.

Як вбачається зі змісту спірного рішення та доводів відзиву, декларантом не надано банківські платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару (касові або товарні чеки, ярлики), які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення), що підтверджується відомостями із графи 44 митної декларації.

Згідно п.4 ч.2 ст.53 Митного кодексу України до основних документів, що підтверджують митну вартість належать: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу першим власником автомобіля зазначено компанію Ну-Lok D Vertriebs-GmbH, тоді як інвойс (NETTO-Rechnung) виданий компанією «Denis Rem». Оскільки продавцем в даному випадку виступала компанія «Denis Rem», здійснення операції купівлі продажу обов`язково повинно було супроводжуватись оформленням платіжного документу. У той же час, платіжні документи, а також документи щодо надання посередницьких послуг, надані до митного оформлення не були.

Також не були надані документи, які підтверджують транспортування товару, документи, що містять відомості про вартість перевезення автомобіля та вартість послуг зі страхування. Документи, що підтверджують понесені витрати на доставку автомобіля митному органу не надані, та відповідно такі витрати до митної вартості, як бази оподаткування, декларантом не додавались.

Що стосується додатково представленої електронної копії митної декларації країни відправлення від 10.01.2019, вказана декларація не містить відміток митних органів країни відправлення, у ній відсутнє числове значення вартості автомобіля, яке зазначене у інвойсі. Крім того, документи надані декларантом без перекладу українською мовою.

У наданому позивачем експертному висновку КНДІСЕ №2440/19-54 від 24.01.2019 зазначено ціну подібних автомобілів без урахування комплектації, що є суттєвою відмінністю від інформації, наведеної у каталозі SCHWACKE. У висновку експерта, крім того, не вказано про те, що експерт був попереджений про відповідальність за надання неправдивих відомостей, що є порушенням вимог щодо оформлення експертних висновків. Вартість автомобілів у додатках до вказаного висновку зазначена в російських рублях.

Отже, виявлені митницею розбіжності у документах та відсутність окремих відомостей про числові значення складових митної вартості ставлять під сумнів достовірність і достатність наданих декларантом документів з метою підтвердження обраного ним методу визначення митної вартості.

Одночасно з цим, надана позивачем інформація з інтернет - ресурсів також не може вважатись належною для підтвердження митної вартості, оскільки не містить точних даних щодо комплектації транспортних засобів.

Оскільки подані декларантом документи не містили повних, належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові значення складових заявленої митної вартості, підтвердити заявлену митну вартість за першим основним методом не виявилось можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд погоджується з тим, що у відповідача могли виникнути обґрунтовані сумніви у достовірності числових значень складових митної вартості та сумніви щодо обґрунтованості обраного методу визначення митної вартості товару.

Оскільки декларантом не надано документи, які належним чином підтверджують всі складові митної вартості товару, не усунуто виявлені розбіжності та не спростовано сумніви у правильності задекларованої митної вартості, митним органом не був застосований метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту)

Встановлено, що процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом проведена шляхом надіслання електронних повідомлень, що підтверджується інформацією з АСМО «Інспектор» Під час консультації декларанту повідомлено про причини не застосування основного методу та наведено послідовність застосування другорядних методів. Митну вартість товару було скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МК України.

Крім того встановлено, що джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, були відомості про вартість автомобіля, наявні у офіційному довіднику ринку Європи (каталогу SCHWACKE) 21100,00 Євро.

Наказом Державної митної служби України від 13.10.2006 N885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» митні органи зобов`язано при здійсненні митного контролю використовувати джерела цінової інформації: «Superschwacke», «Schwackeliste», «Schwackeliste Trailertax». SCHWACKE - це база даних, яка використовується європейськими країнами, зокрема банками, державними установами, автодилерами, інформація якої формується, зокрема, від автовиробників, автодилерів з урахуванням аналізу ринку відповідної країни. База даних формує оцінку вартості відповідного автомобіля враховуючи дату випуску, фактичний пробіг, комплектацію, експлуатацію, ринок попиту. Державна фіскальна служба України є розпорядником каталогу SCHWACKE в Україні.

Зважаючи на зазначене вище, суд погоджується з обґрунтованістю рішень відповідача та приходить до висновку, що відповідач довів належними доказами правомірність дій та прийнятих рішень, спростувавши доводи позивача, зважаючи на що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 вересня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Київська митниця (бульв. Гавела Вацлава, 8А,м. Київ,03124 , код ЄДРПОУ - 43997555)

Головуючий суддя І.С. Козачок