Справа № 580/9482/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9482/24 Головуючий у 1 інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ганечко О.М.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» (далі ТОВ «Лани Канівщини») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - ГУ ДПС у Черкаській області), Державної податкової служби України, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.05.2024 №11055627/39901668 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 01.04.2024 №3;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 01.04.2024 №3, датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.05.2024 №11055629/39901668 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 04.04.2024 №4;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 04.04.2024 №4, датою її подання на реєстрацію.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.05.2024 №11055627/39901668 та від 15.05.2024 №11055629/39901668 про відмову в реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» від 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №4. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» від 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №4, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних були прийняті, у зв`язку з ненаданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також, апелянт, посилаючись на дискреційні повноваження, зазначає, що суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки, який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним.

29 січня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

16 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» надійшов супровідний лист, до якого додано документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Лани Канівщини» засобами електронного зв`язку направлено податкові накладні від 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №4 для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, реєстрацію вищезазначених п/н в ЄРПН було зупинено та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

ТОВ «Лани Канівщини» направлено до податкового органу пояснення щодо податкових накладних 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №4, реєстрацію яких зупинено.

Рішеннями комісії Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.05.2024 №11055627/39901668 та від 15.05.2024 №11055629/39901668 - відмовлено ТОВ «Лани Канівщини» в реєстрації податкових накладних від 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №4 з підстав «ненадання / часткове наданням додаткових письмових пояснень та копії документів стосовно підтвердження інформації зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень, та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних / розрахунку коригування в ЄРПН платником податку».

Не погоджуючись із відмовою в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України закріплено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, ;Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Приписи пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

В силу вимог пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Додатком 3 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості здійснення операцій:

1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

2. Відсутність (анулювання, зупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 і 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, зазначених платником податку в податковій накладній/розрахунку коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі на дату їх складення.

3. Відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

4. Складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).

5. Перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

6. Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.

Так, пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).

Пунктом 2 вказаного Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6-7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За приписами пункту 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Лани Канівщини» та ТОВ «Катеринопільський елеватор» укладено Договір поставки №27660/к від 07 лютого 2023 року, відповідно до умов якого, ТОВ «Лани Канівщини» зобов`язується поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» зерно соняшника власного виробництва, а ТОВ «Катеринопільський елеватор» провести оплату поставленої партії товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідно до видаткової накладної №6 від 01.04.2024, ТОВ «Лани Канівщини» поставило ТОВ «Катеринопільський елеватор» зерно соняшника в кількості 73,76 тон на суму 1113775,66 гривень, в тому числі ПДВ 136779,47 гривень.

Згідно видаткової накладної №7 від 05.04.2024, ТОВ «Лани Канівщини» поставило ТОВ «Катеринопільський елеватор» зерно соняшника в кількості 74,3 тон на суму 1121929,65 гривень, в тому числі ПДВ 136780,83 гривень.

За наслідком поставки товару позивачем була складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні від 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №4.

Однак, згідно Квитанцій про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11 квітня 2024 року, відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація вищевказаних податкових накладних зупинена, оскільки: «…Обсяг постачання товару/послуги 1206, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»-. 18.8296%, «Рпоточ»=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

15 квітня 2024 року ТОВ «Лани Канівщини» засобами електронного зв`язку направлено до Головного управління ДПС у Черкаській області пояснення за № 28 щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з копіями наступних документів: Договір поставки № 27660/к від 07.02.2023; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (за формою 20-ОПП); Договір позички вантажного автомобіля 1-1/23 від 02.01.2023; протокол випробування зерна соняшника № 259 від 16.10.2023; заключна виписка з рахунку Позивача за період з 01.01.2023 до 31.12.2023 від 12.04.2024; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, щодо земель які орендуються позивачем; довідка виконавчого комітету Бобрицької сільської ради № 260 від 30.03.2022 про наявність в користування Позивача землі на підпорядкованій їй території; довідка виконавчого комітету Степанецької сільської ради № 260 від 30.03.2022 про наявність в користування Позивача землі на підпорядкованій їй території; Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом № 12/2023 від 20.12.2023, з додатками: актом передачі техніки в оренду від 20.12.2023; актом повернення техніки від 09.01.2024; актом приймання передачі наданих послуг з оренди майна з екіпажом від 09.01.2024; звіт про збирання урожаю сільськогосподарських культур від 01.12.2023 (за формою№37-сг); Договір поставки засобів захисту рослин № ф-9067-2023 Чк; Договір поставки мінеральних добрив №23/391-ЧК від 24.04.2023; Договір поставки мінеральних добрив №46 від 20.04.2023; Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом № 1 від 20.04.2023; Договір оренди приміщення № 01 від 01.09.2023; подорожній лист № 13 від 26.12.2023 та подорожній лист № 14 від 27.12.2023; Договір поставки нафтопродуктів № 01/200223-1 від 20.02.2023; Договір з надання послуг виконання польових робіт № 04 від 12.05.2023; Договір поставки посівного матеріалу № 20/23-4 від 03.02.2023; звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур за 2023 рік; Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 01/04 від 01.04.2024; технічний паспорт на виробничий будинок.

Крім того, позивач пояснив, що здійснює свою господарську діяльність з 2015 року, має у користуванні землі необхідні для вирощування сільськогосподарських культур, закуповує пальне, засоби захисту рослин та орендує техніку для обробітку. Виконання господарської діяльності полягає у здійсненні однотипних господарських операцій, що носять системний характер.

В подальшому, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Черкаській області направлено повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних №11008463/39901668 від 06.05.2024 та №11008497/39901668 від 06.05.2024.

Відповідно до вищевказаних повідомлень, позивачу було запропоновано надати наступні копії документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання послуг, актів приймання приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки; первинних документів щодо постачання, придбання, товарів, послуг, зберігання продукції, транспортування продукції, навантаження продукції, розвантаження продукції; актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності; документів щодо підтвердження відповідності продукції: декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності; інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинене в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В розділі «додаткова інформація» в обох вказаних рішеннях зазначено: те надано документи щодо збору соняшника (договори, акти, оплата) специфікацію до договору поставки, звіт 4-СГ за 2023 рік, документи на земельні ділянки (договори оренди, витяги з державного реєстру прав), документи щодо перевезення соняшника з поля на склад, подорожні листи, договір оренди складу, аналіз якості зерна, щодо навантажувально-розвантажувальних робіт».

На виконання вимог повідомлень про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 06.05.2024 №11008463/39901668 та №11008497/3990168, ТОВ «Лани Канівщини» надало пояснення №35 від 08.05.2024, в яких, додатково пояснило, що у 2023 році на орендованій Товариством землі посіяно 53 га соняшника та зібрано урожай в кількості 160 т, про що вказано у відповідних звітах.

ТОВ «Лани Канівщини» вказало, що всі здійсненні господарські операції повністю підтверджуються наданими документами зокрема: договорами поставки паливно-мастильних матеріалів, мінеральних добрив, засобів захисту рослин, оренди складу, землі та сільськогосподарської техніки, подорожніми листами, протоколами випробувань зерна та договором перевезення вантажів автомобільним транспортом, які надані комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригуванню і Єдиному реєстрі податкових накладних.

До пояснень від 08 травня 2024 року ТОВ «Лани Канівщини» повторно були надані, наступні документи: Договір поставки № 27660/к від 07.02.2023; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (за формою 20-ОПП); Договір позички вантажного автомобіля 1-1/23 від 02.01.2023; протокол випробування зерна соняшника № 259 від 16.10.2023; заключна виписка з рахунку Позивача за період з 01.01.2023 до 31.12.2023 від 12.04.2024; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, щодо земель які орендуються позивачем; довідка виконавчого комітету Бобрицької сільської ради № 260 від 30.03.2022 про наявність в користування позивача землі на підпорядкованій їй території; довідка виконавчого комітету Степанецької сільської ради № 260 від 30.03.2022 про наявність в користування Позивача землі на підпорядкованій їй території; Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом № 12/2023 від 20.12.2023, з додатками: актом передачі техніки в оренду від 20.12.2023; актом повернення техніки від 09.01.2024; актом приймання передачі наданих послуг з оренди майна з екіпажом від 09.01.2024; звіт про збирання урожаю сільськогосподарських культур від 01.12.2023 (за формою№3 7-сг).; Договір поставки засобів захисту рослин № ф-9067-2023 Чк; Договір поставки мінеральних добрив №23/391-ЧК від 24.04.2023; Договір поставки мінеральних добрив №46 від 20.04.2023; Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом № 1 від 20.04.2023; Договір оренди приміщення № 01 від 01.09.2023; подорожній лист № 13 від 26.12.2023 та подорожній лист № 14 від 27.12.2023; Договір поставки нафтопродуктів № 01/200223-1 від 20.02.2023; Договір з надання послуг виконання польових робіт № 04 від 12.05.2023; Договір поставки посівного матеріалу № 20/23-4 від 03.02.2023; звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур за 2023 рік; Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 01/04 від 01.04.2024; технічний паспорт на виробничий будинок.

Разом з тим, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Черкаській області прийнято рішення від 15 травня 2024 року №11055627/39901668 та №11055629/39901668 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 01.04.2024 №3 та від 04.04.2024 №.

Підставою відмови вказано: неподання / часткове надання письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

В графі додаткова інформація вказано: «Не надано документи щодо збору соняшника (договори, акти, оплата), документи щодо перевезення соняшника з поля на склад, подорожні листи, договір оренди складу, платіжні документи за придбана с/г послуг (посів, оренда трактора, збирання урожаю, інше)».

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних не взяв до уваги подані ТОВ «Лани Канівщини» документи, які містять всю необхідну інформацію щодо здійснення господарської операції.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що на підтвердження здійснення перевезення соняшника позивач надав до ГУ ДПС у Черкаській області товарно-транспортні накладні від 01.04.2024 № 8, № 9, № 10, від 04.04.2024 № 11, № 12, № 13 в яких автомобільним перевізником зазначено ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) із зазначенням відповідних транспортних засобів, що нібито здійснювали перевезення соняшника.

Водночас, апелянт зазначає, що, згідно відомостей сервісного центру МВС у Черкаській області, ОСОБА_1 не є власником жодного транспортного засобу, що зазначені у вищевказанних ТТН.

Таким чином, апелянт вважає, що наведене доводить факт відсутності документів щодо перевезення соняшника з поля на склад та фіктивність наданих позивачем ТТН.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «Лани Канівщини» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) укладено Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.04.2024 №01/04.

Пунктом 1.1 вищевказаного Договору передбачено, що, відповідно до цього Договору, Замовник доручає, а Перевізник бере на себе зобов`язання за плату надати транспортні послуги перевезення власним або залученим з боку третіх осіб автотранспортом на умовах, погоджених Сторонами у Заявці та/або товарно-транспортній накладній, а Замовник у разі відсутності зауважень до наданих Перевізником послуг зобов`язується приймати та оплачувати якісно надані послуги. В разі необхідності, про що повинно бути вказано в Заявці Замовника, Перевізник здійснює навантаження та/або розвантаження Вантажу.

Згідно пункту 1.2 Договору 01.04.2024 №01/04, відповідно до цього Договору Перевізник зобов`язується прийняти вантаж та навантажити його (в разі необхідності) на території представництва Перевізника та/або зі складу Замовника, за адресами, зазначеними у Заявках, доставити ввірений йому Вантаж до пункту призначення, зазначеному у Заявці Замовника, розвантажити його (в разі необхідності) та видати особі, яка має право на одержання Вантажу (Вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Вартість вантажно-розвантажувальних робіт сплачується додатково.

Перевезення зерна соняшника підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) від 05.04.2024 №1/050424 та товарно-транспортними накладними від 01.04.2024 № 8, № 9, № 10, від 04.04.2024 № 11, № 12, № 13.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не є власником жодного транспортного засобу, що зазначені у вищевказаних ТТН, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, пунктом 1.1 Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.04.2024 №01/04 передбачено можливість здійснювати перевезення як власним транспортом, так і транспортом залученим з боку третіх осіб.

Також, слід зазначити, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому.

Крім того, як наголосив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у справі № 380/7648/22.

Таким чином, колегія суддів вважає, що здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу, оскільки, перевірка податкових накладних є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18.

З огляду на зазначене, колегія суддів не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, на підставі яких складено спірні податкові накладні, це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України, а тому, воно не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішень Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.05.2024 №11055627/39901668 та від 15.05.2024 №11055629/39901668 про відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ «Лани Канівщини» від 01.04.2024 №3, від 04.04.2024 №4 та наявність підстав для їх скасування.

Щодо твердження апелянта про дискреційні повноваження контролюючого органу, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, судова колегія, також, зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Колегія суддів враховує, що пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, зобов`язання ДПС України зареєструвати подані позивачем податкові накладні в ЄРПН не є втручанням в дискреційні повноваження, оскільки, в даному випадку, обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суд у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 28 квітня 2023 року у справі № 640/24227/19, від 17 травня 2023 року у справі № 140/14282/20, від 06 березня 2024 року у справі № 440/3706/23, від 18 квітня 2024 року у справі № 160/18840/22 та ін.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

У відповідності до частини 1 статті 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

В силу вимог ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції матеріали справи містять та представником позивача надано:

- Договір про надання правничої допомоги від 02 вересня 2024 року, укладений між адвокатом Кузьмінським Олексієм Олександровичем та ТОВ «Лани Канівщини»;

- акт-розрахунок до договору про надання правничої допомоги від 02.09.2024 р.;

- квитанцію від 07.04.2025 на суму 10 000,00 грн.

Відповідно до акту-розрахунку до договору про надання правничої допомоги від 02.09.2024, ТОВ «Лани Канівщини» були надані наступні послуги правничої допомоги:

- правовий аналіз поданої апеляційної скарги - вартість 1000,00 грн.

- юридична консультація клієнта - вартість 1000,00 грн.;

- моніторинг судової практики та побудова правової позиції - вартість 2000,00 грн.

- підготовка та надсилання відзиву на апеляційну скаргу на 7 арк. з додатками до неї - вартість 6000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмету доказування; адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі; під час апеляційного розгляду правова позиція позивача у справі не змінювалася; відзив на апеляційну скаргу є необ`ємний за розміром, наявна стала судова практика.

Беручи до уваги вищевказані обставини, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 4 000,00 грн.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Канівщини» (19030, Черкаська обл., Черкаський район, с. Литвинець, вул. Молодіжна, 38, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ганечко О.М.

Ключкович В.Ю.