Справа № 500/4800/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4800/25

15 вересня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №10130/19-00-24-11/38192299 від 24.07.2025 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управління ДПС у Тернопільській області винесено рішення №10130/19-00-24-11/38192299 від 24.07.2025, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1374127,90грн та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 112119,77грн.

Позивач зазначає, що ним 09.08.2024 за допомогою програмного забезпечення «СОТА» було сформовано та направлено податковому органу звітні відомості за формою «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за ІІ квартал 2024 року через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності» ДПС України». Звітні матеріали прийнято контролюючим органом та присвоєно реєстраційний номер . Однак позивач зазначає, що ним самостійно виявлено, що при автоматизованому формуванні узагальненої інформації програмою допущено математичну/технічну помилку, а саме: у рядку 13 узагальненої інформації «загальна сума єдиного внеску з сум грошового забезпечення, що підлягає сплаті (р.5 + р.6 - р.8) зазначено суми ЄСВ у розрізі кожного місяця кварталу, що не відповідають відомостям наявним у звіті, а саме: за три місяці ІІ кварталу зазначено помилково збільшенні суми єдиного внеску, замість правильно розрахованих у інших рядках поданого податкового розрахунку.

Позивач наголошує, що в подальшому ним вживались заходи щодо виправлення допущеної помилки шляхом подання уточнюючих звітів за ІІ квартал 2024 року із вказівкою на належні суми єдиного внеску, та станом на 26.08.2025 такі уточнення проведено податковим органом у відповідних картках позивача як платника податків. Однак, за час від подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску до його уточнення, - позивачу нараховано штраф та пеню, з огляду на що винесено оскаржене рішення.

Позивач вважає, що підстави для застосування до нього вказаних санкції відсутні, оскільки ним фактично виконано обов`язок щодо самостійного нарахування та сплати єдиного внеску за відповідний період, а допущена помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Ухвалою від 14.08.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

04.09.2025 відповідачем на адресу суду подано відзив на позовну заяву із змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що оскарженим рішенням та складеним до нього розрахунком штрафної санкції податковий орган на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010, застосував до позивача штраф у розмірі 1374127,90грн (20%) за період з 10.08.2024 по 26.08.2024 та нарахував пеню у розмірі 112119,77грн (0,1 % суми недоїмки)

Відповідач зазначає, що позивачем допущено порушення вимог частини 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 10.08.2024 по 26.08.2024, тобто, з наступного дня після подання «помилкової» звітності платником податків по день, коли контролюючий орган прийняв від позивача уточнений податковий розрахунок.

Контролюючий орган вважає, у нього були законні підстави для застосування оскарженої штрафної санкції та пені, оскільки з моменту самостійного декларування суми єдиного соціального внеску, до його корегування шляхом подання уточнюючого податкового розрахунку існувала розрахована самостійно платником податків сума платежу, сплата якого до відповідного бюджету у встановлені строки здійснена не була, що є (в розумінні податкового законодавства) достатньою підставою для притягнення платника податків до відповідного виду відповідальності (арк. справи 166-177).

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач 6 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з організаційно-правовою формою «державна організація (установа, заклад)» з основним видом діяльності « 84.25 Діяльність пожежних служб». Взятий на облік як платник єдиного внеску з 24.05.2012 (арк. справи 19).

Згідно довідки №64 36/003-746/64 36/01 від 31.07.2025, штатна кількість осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та працівників 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, у другому кварталі 2024 року складала 105 осіб, з них 101 особа рядового і начальницького складу та 4 працівники (арк. справи 134).

Судом встановлено, що позивачем 31.07.2024 подано до податкового органу звітний Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року (арк. справи 51-54).

Вказаний податковий розрахунок прийнято податковим органом та зареєстровано у Головному управління ДПС у Тернопільській області, про що сформована відповідну квитанцію (арк. справи 88).

Із змісту вказаного податкового розрахунку слідує, що позивач як роботодавець-платник єдиного внеску, у рядку 5 Розділу ІІ самостійно визначив суму єдиного внеску на грошове забезпечення за ІІ квартал 2024 року у розрізі місяців, а саме:

3231342,47 грн за перший місяць кварталу (квітень 2024 року);

3245794,76 грн за другий місяць кварталу (травень 2024 року);

3274487,54грн за третій місяць кварталу (червень 2024 року).

Вказані суми також зазначено у рядку 13 податкового розрахунку (загальна сума єдиного внеску з сум грошового забезпечення, що підлягає сплаті.

До Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року складено та подано сім додатків, а саме:

відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за квітень, травень та червень 2024 року (арк. справи 55-59, 60-64, 65-69);

відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за квітень, травень та червень 2024 року (арк. справи 70-74, 75-79, 80-84);

відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби за ІІ квартал 2024 року (арк. справи 85).

Згідно Платіжної інструкції №3 від 15.01.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за першу половину січня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 4400,00грн (арк. справи 25).

Згідно Платіжної інструкції №5 від 18.01.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за січень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 708847,03грн (арк. справи 26).

Згідно Платіжної інструкції №25 від 25.01.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за другу половину січня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 7286,76грн (арк. справи 27).

Згідно Платіжної інструкції №43 від 12.02.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за першу половину лютого 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 6600,00грн (арк. справи 28).

Згідно Платіжної інструкції №48 від 21.02.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за лютий 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 703618,68грн (арк. справи 29).

Згідно Платіжної інструкції №70 від 26.02.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за другу половину лютого 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 11270,27грн (арк. справи 70).

Згідно Платіжної інструкцією №114 від 13.03.2024 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за першу половину березня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 6600,00грн (арк. справи 31).

Згідно Платіжної інструкції №122 від 19.03.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за березень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 711691,80грн (арк. справи 32).

Згідно Платіжної інструкції №145 від 25.03.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за другу половину березня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 15323,60грн (арк. справи 33).

Згідно Платіжної інструкції №172 від 11.04.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за першу половину квітня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 6600,00грн (арк. справи 34).

Згідно Платіжної інструкції №175 від 18.04.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за квітень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 710896,34грн (арк. справи 35).

Згідно Платіжної інструкції №198 від 25.04.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за другу половину квітня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 13666,90грн (арк. справи 36).

Згідно Платіжної інструкції №216 від 13.05.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за першу половину травня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 5000,00грн (арк. справи 37).

Згідно Платіжної інструкції №228 від 20.05.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за травень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 714074,85грн (арк. справи 38).

Згідно Платіжної інструкції №275 від 29.05.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за другу половину травня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 20505,60грн (арк. справи 39).

Згідно Платіжної інструкції №314 від 12.06.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за першу половину червня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 5000,00грн (арк. справи 40).

Згідно Платіжної інструкції №327 від 19.06.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за червень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 720387,26грн (арк. справи 41).

Згідно Платіжної інструкції №370 від 26.06.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за другу половину червня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 9616,24грн (арк. справи 42).

Згідно Платіжної інструкції №392 від 11.07.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за першу половину липня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 4000,00грн (арк. справи 43).

Згідно Платіжної інструкції №430 від 18.07.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за липень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 726451,44грн (арк. справи 44).

Згідно Платіжної інструкції №436 від 25.07.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за другу половину липня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 11213,99грн (арк. справи 45).

Згідно Платіжної інструкції №477 від 13.08.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за першу половину серпня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 4000,00грн (арк. справи 46).

Згідно Платіжної інструкції №491 від 19.08.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за серпень 2024 року (на грошове забезпечення) у розмірі 780182,18грн (арк. справи 47).

Згідно Платіжної інструкції №507 від 27.08.2024 позивачем сплачено суму єдиного соціального внеску за другу половину серпня 2024 року (на заробітну плату) у розмірі 9309,00грн (арк. справи 48).

Із матеріалів справи слідує, що позивачем 26.08.2024 подано до податкового органу уточнюючий Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року (арк. справи 120-123).

Вказаний податковий розрахунок прийнято податковим органом та зареєстровано Головному управління ДПС у Тернопільській області, про що сформовано відповідну квитанцію (арк. справи 127).

Із змісту вказаного податкового розрахунку слідує, що позивач скоригував рядок 5 та 13 Розділу ІІ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року шляхом зменшення попередньо визначених сум єдиного внеску на грошове забезпечення за ІІ квартал 2024 року у розрізі місяців, а саме:

зменшено на 2520446,13грн за перший місяць кварталу (квітень 2024 року), відтак сума єдиного соціального внеску склала 710896,34грн;

зменшено на 2531719,91грн за другий місяць кварталу (травень 2024 року), відтак сума єдиного соціального внеску склала 714074,85грн;

зменшено на 2554100,28грн за третій місяць кварталу (червень 2024 року), відтак сума єдиного соціального внеску склала 720387,26грн;

Вказані суми із мінусом також зазначено у рядку 13 податкового розрахунку (загальна сума єдиного внеску з сум грошового забезпечення, що підлягає сплаті.

При цьому, у рядку 8 Розділу ІІ уточненого податкового розрахунку зазначено причину коригування, а саме: зменшено суму єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки, допущеної в попередніх звітних періодах

Рішенням Головного управління ДПС у Тернопільській області №10130/19-00-24-11/38192299 від 24.07.2025 на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до позивача штраф у розмірі 1374127,90грн та нараховано пеню у розмірі 112119,77грн за період з 10.08.2024 до 26.08.2024, всього на суму 1486247,67грн (арк. справи 21).

Із змісту розрахунку штрафної санкції (арк. справи 22) слідує, що застосований штраф та пеня нараховано позивачу за період з дати настання обов`язку сплати єдиного соціального внеску по дату подання уточненого Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Визначаючись щодо спірних правовідносин суд зазначає, що предметом судового розгляду у межах заявлених позовних вимог, є правомірність притягнення платника єдиного соціального внеску до відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску з підстав допущення та самостійно виправленої математичної помилки у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу», осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань (пункт 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI).

Згідно з частиною другою статті 8 та статті 12 Закону №2464-VI єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

За приписами частини першої статті 8 Закону №2464-VI розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частинами п`ятою та дев`ятою статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь). Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частиною одинадцятою статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною дванадцятою статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до частини тринадцятої статті 9 Закону №2464 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт другий частини одинадцята статті 25 Закону №2464).

Слід зазначити, згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно з пунктом 51.1 статті 51 Податкового кодексу України платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 4 частини другої статті 6 Закону №2464 встановлено, що починаючи з 01.01.2021 платники ЄСВ зобов`язані подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування ЄСВ в розмірах, визначених відповідно до Закону №2464, у складі звітності з ПДФО (єдиного податку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника ЄСВ у строки та порядку, встановлені ПК України.

Таким чином, платники податків, у т. ч. податкові агенти, платники ЄСВ зобов`язані подавати протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого ЄСВ з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затверджено Наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556 (далі Порядок №4).

Пунктами 1-3 розділу ІІ Порядку №4 передбачено, що розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий Розрахунок за календарний рік не подається.

Якщо останній день строку подання Розрахунку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Такий Розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку протягом звітного періоду.

На підставі відомостей щодо сум утриманого та/або сплаченого податку, які зазначаються у Розрахунку, нарахування податкового зобов`язання не проводиться.

Розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент та незалежно від того чи виплачені платником єдиного внеску суми такого внеску фактично після їх нарахування до сплати протягом звітного періоду.

Розрахунок подається до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Судом встановлено, що позивач є платником єдиного соціального внеску як роботодавець та у встановлений законом строк ним подано до Головного управління ДПС у Тернопільській області звітний Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року, у якому позивач самостійно визначив суму єдиного внеску на грошове забезпечення за ІІ квартал 2024 року у розрізі місяців, а саме: 3231342,47грн за перший місяць кварталу (квітень 2024 року), 3245794,76 грн за другий місяць кварталу (травень 2024 року), 3274487,54грн за третій місяць кварталу (червень 2024 року).

Із наданих суду матеріалів встановлено, що у зв`язку із самостійно виявленою помилкою у вказаному Податковому розрахунку позивачем проведено корегування задекларованих за ІІ квартал 2024 року сум у сторону зменшення у розрізі місяців, а саме:

зменшено на 2520446,13грн за перший місяць кварталу (квітень 2024 року), в підсумку сума єдиного соціального внеску склала 710896,34грн;

зменшено на 2531719,91грн за другий місяць кварталу (травень 2024 року), в підсумку сума єдиного соціального внеску склала 714074,85грн;

зменшено на 2554100,28грн за третій місяць кварталу (червень 2024 року), в підсумку сума єдиного соціального внеску склала 720387,26грн.

Вказаний уточнюючий розрахунок прийнято податковим органом 26.08.2025 та проведено відповідні корегування у інтегрованій картці платника податків за відповідним платежем (арк. справи 172-176).

Відтак, зважаючи на сплату позивачем сум задекларованого єдиного соціального внеску у розмірі, що не відповідає сумам внеску до їх корегування, податковим органом нараховано пеню та штрафну санкцію за період між 10.08.2025 (строк сплати ЄСВ) та 26.08.2024 (дата прийняття уточнюючого звіту), оскільки вважає, що з моменту самостійного декларування суми єдиного соціального внеску, до його корегування шляхом подання уточнюючого податкового розрахунку існувала розрахована самостійно платником податків сума платежу, сплата якого до відповідного бюджету у встановлені строки здійснена не була, що в розумінні податкового законодавства є достатньою підставою для притягнення платника податків до відповідного виду відповідальності.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач у 2024 році у встановлені Законом №2464 строки сплачував єдиний соціальний внесок за відповідними категоріями платників єдиного внеску, що підтверджується наданою податковим органом інтегрованою карткою платника податків щодо платежу єдиний соціальний внесок згідно з якою у позивача в період з 31.12.2023 по 09.08.2024 обліковується переплата із різними сумами у різний період, в тому числі станом на 09.08.2024 в розмірі 726451,44грн.

При цьому судом встановлено, а сторонами не спростовано, що і за ІІ квартал 2024 року позивачем своєчасно сплачено єдиний соціальний внесок, однак, у зв`язку із допущеною помилкою у рядку 5 та 13 Розділу ІІ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року - така сплата відбулась не у розмірі, який був попередньо задекларований.

Проте, суд враховує, що позивач як платник податків невідкладно розпочав вжиття заходів спрямованих на виправлення таких помилок у передбачений законом спосіб, а саме: шляхом подання уточнюючого Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року, який було прийнято та враховано податковим органом.

В контексті спірних правовідносин слід наголосити, що позивач не заперечує того, що ним допущено помилку у поданій податковій звітності. Однак, на переконання суду, допущена позивачем помилка жодним чином не спростовує факту виконання позивачем покладеного на нього обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Така допущена позивачем помилка не свідчить про несплату останнім необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому. До того ж, згодом така помилка була самостійна виявлена платником, який невідкладно вжив заходи щодо її усунення у передбачений законом спосіб, та прийнята контролюючим органом.

Судом встановлено, що позивачем вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску та фактично була здійснена сплата єдиного внеску, що підтверджено належними доказами.

Разом з тим, передбачені в Законі №2464-VI штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилкового декларування сум єдиного внеску, що в подальшому самостійно виправлено декларантом у встановленому порядку. Здійснення помилки під час декларування суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, оскільки декларантом своєчасно та в повній мірі сплачено відповідні платежі до відповідного бюджету. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №821/1897/17, від 14.11.2018 у справі №805/3665/16-а, від 24.10.2018 у справі №760/6097/16-а, від 07.02.2019 у справі №820/3561/16, від 13.01.2021 у справі №820/5282/17 та від 01.02.2022 у справі №806/1980/17. Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а тому рішення №10130/19-00-24-11/38192299 від 24.07.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 3028,00грн, сплачений при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №10130/19-00-24-11/38192299 від 24 липня 2025 року про застосування до 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1486247 (один мільйон чотириста вісімдесят шість тисяч двісті сорок сім) гривень 67 грн.

Стягнути на користь 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області сплачений судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - 6 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 27 А, м. Чортків, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48501, );

відповідач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.