Справа № 420/1891/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1891/25
12 вересня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 по справі №420/1892/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У січні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просила суд:
-Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі Довідки Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 11 вересня 2024 року за №222/1/4/162/349/2849 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019 року.
-Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , пенсії в разі втрати годувальника, починаючи з 01 квітня 2019 року на підставі довідки на підставі Довідки Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 11 вересня 2024 року за № 222/1/4/162/349/2849 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 №222/1/4/162/349/2849 від 11.09.2024, виданої на ім`я ОСОБА_3 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 №222/1/4/162/349/2849 від 11.09.2024, виданої на ім`я ОСОБА_3 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Судове рішення набрало законної сили 15 травня 2025 року.

За заявою представника позивачки, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 по справі №420/1891/25. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 по справі № 420/1891/25 протягом 30 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

19.07.2025 (під час перебування головуючого судді у відпустці) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов звіт про виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши звіт пенсійного органу, суд вважає можливим його прийняти, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-ІХ внесені зміни до КАС України, який доповнено статтею 382-1 КАС України про порядок розгляду заяви про зобов`язання подати звіт, статтею 382-2 КАС України, яка регламентує розгляд звіту про виконання судового рішення та статтею 382-3 КАС України - рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення, які є чинними з 19 грудня 2024 року.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Отже, з 19 грудня 2024 року питання судового контролю вирішуються у судах з урахуванням змін, внесених Законом №4094-ІХ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Згідно з вимогами ч.2, 3 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною п`ятою ст.382-3 КАС України визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Згідно з вимогами ч.11 ст.382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Отже, на етапі перевірки звіту суб`єкта владних повноважень, який стосується, зокрема, виплати заборгованості з нарахованих, але невиплачених сум пенсій, суд має можливість врахувати добросовісну поведінку боржника, яка полягає у вчинені достатніх та вичерпних дій задля забезпечення органу у фінансуванні та не накладати стягнення у вигляді штрафу на керівника боржника. У такому випадку суд встановлює новий строк, який становить від 10 днів до трьох місяців.

Як зазначає ГУ ПФУ в Одеській області в поданому звіті, Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року по справі №420/1891/25, проведено 10.07.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з на підставі довідки, виданої станом на ім`я ОСОБА_3 станом на 05.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2025 становить 22790,99 грн. Сума доплати за період з 12.08.2025 по 31.07.2025 з урахуванням фактично виплачених сум складає 532667,74 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Також, ГУ ПФУ в Одеській області у своєму звіті повідомило про внесення відомостей про виконання рішення у справі №420/1891/25 до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, у підтвердження чого додано до звіту скриншот. Додатково повідомлено, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено, тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 3 квартал 2025 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Станом на 19.07.2025 за рахунок виділеного Пенсійним фондом України фінансування Головним управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 19.11.2020 включно. Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Відтак, виплата коштів на виконання вищезазначеного рішення суду позивачу буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, виділених на цю мету. Здійснено запит щодо виділення коштів для виплати за рішенням суду.

З огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, на думку відповідача, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Враховуючи викладене, розглянувши звіт ГУ ПФУ в Одеській області, суд вважає можливим його прийняти, враховуючи таке.

Як було зазначено вище згідно поданого ГУ ПФУ в Одеській області звіту, 10.07.2025 Головним управління проведено перерахунок пенсії позивача - ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 №222/1/4/162/349/2849 від 11.09.2024, виданої на ім`я ОСОБА_3 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з рахуванням вже виплачених сум.

Розмір пенсії позивачки з 01.08.2025 становить 22790,99 грн., що підтверджується копією відповідного перерахунку.

Також, за період з 12.08.2021 по 31.07.2025 нараховано доплату пенсії у сумі 532 667,74 грн.,заборгованість з виплати якої обліковано в органах Пенсійного фонду України за номером справи та датою набрання рішенням законної сили для здійснення виплати за окремою бюджетною програмою, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Звертаючись із заявою до суду про встановлення судового контролю, представник позивача зокрема вказував, що відповідачем не було здійснено ні перерахунку пенсії позивачки відповідно до ухваленого судом рішення, ні виплачено перераховану суму пенсії.

Зі звіту, наданого Головним управлінням судом вбачається, що відповідач виконав рішення суду від 14.04.2025 у справі №420/1891/25, у межах покладених на нього судом зобов`язань.

Щодо виплати донарахованої суми пенсії суд також враховує, що Головним розпорядником коштів Державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Відтак, виплата коштів на виконання вищезазначеного рішення суду позивачу буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, виділених на цю мету.

Водночас, з метою повного виконання рішення суду Головне управління звернулося до Пенсійного фонду України із запитом №1500-0403-5/125464, в якому просило розглянути можливість виплати заборгованості у сумі 532667,74 грн для виконання рішення суду по зазначеній справі.

Суд зазначає, що звіт ГУ ПФУ в Одеській області складений з дотриманням статті 382-2КАС України, та також містить наведення обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення (відсутність фінансування) та заходи, які вжиті відповідачем для виконання судового рішення.

Заперечень щодо прийняття звіту органу ПФУ від представника позивача не надходило. Копію звіту представник позивачки отримав в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС.

З наданих відповідачем документів про виконання судового рішення у даній справі, суд вбачає, що Головне управління ПФУ в Одеській області, який є державним органом, не відмовляється виплачувати ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії у відповідності до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 по справі №420/1891/25. Так, пенсійний орган вказує на те, що у міру надходження з Державного бюджету України коштів відповідачем буде здійснена виплата нарахованої ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 532 667,74 грн після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Слід зазначити, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать позивачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку №1165.

За такого, за умови відсутності коштів для виплати заборгованості за рішенням суду, суд вважає, що відповідач на тепер ужив достатніх заходів з виконання рішення суду, нарахувавши суму доплати (боргу) та облікувавши її для наступної виплати після надходження фінансування.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за рішенням суду) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив бездіяльність щодо виконання рішення суду.

Про бездіяльність може свідчити те, що суб`єкт владних повноважень діяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив, що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі № 826/17656/16, від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17.

На переконання суду, у спірному випадку відповідач не ухиляється від виконання рішення суду і виконання рішення суду в повному обсязі залежить в цьому випадку не від дій відповідача, а від виділення йому коштів з Державного бюджету на відповідні бюджетні програми.

Відповідно до статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

За наслідками встановлення фактичних обставин суд приходить висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області вжито конкретних заходів з метою повного виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року у справі №420/1891/25.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст. 248, 256, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 по справі №420/1891/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА