Справа № 420/17935/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу

В С Т А Н О В И В :

Представник Головного управління ДПС в Одеській області 06.06.2025 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути заборгованість:

- по єдиному податку з фізичних осіб 86 480 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок UA0015714, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18050400, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Смт. Саврань/18050400.

В обґрунтування позову зазначили, що станом на дату подачі позову, відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 86 480 грн 00 коп, а саме: заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб виникла в результатi: нарахування по Податковій декларації платника єдиного податку № від 10.02.2025 в сумі 6 300 грн 00 коп; нарахування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення №11313/15-32-24-11/ НОМЕР_1 від 17.03.2025 в сумі 680 грн 00 коп. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0-1532 від 24.02.2025, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

Ухвалою судді від 11.06.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи відповідно до ст.262 КАС України.

Копія ухвали від 11.06.2025 була направлена на адресу відповідача та поштове направлення повернулось до суду з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , має статус: зареєстровано, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 скерувала до Головного управління ДПС в Одеській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2024 року у яких визначила податкове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 85850,00 грн (а.с.11-13).

Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення №11313/15-32-24-11/ НОМЕР_1 від 17.03.2025 (а.с.14), яким визначило податкове зобов`язання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 680,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача та поштове відправлення повернулось адресанту з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.15).

Відповідно до розрахунку податкового боргу (а.с.5), довідки про суми податкового боргу (а.с.6), інтегрованої картки платника податків (а.с.7), податкова заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 станом на 02.05.2025 становить 86480,00 грн та складається:

з єдиного податку з фізичних осіб (18050400) становить 86480,00 грн та утворилась на підставі податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2024 року та податкового повідомлення-рішення №11313/15-32-24-11/ НОМЕР_1 від 17.03.2025.

Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №0-1532 від 24.02.2025 (а.с.8-9), відповідно до якої загальна сума податкового боргу відповідача станом на 20.02.2025 становить 85927,11 грн.

Зазначену податкову вимогу направлено на адресу відповідача та поштове відправлення повернулось адресанту з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, матеріали справи не містять доказів погашення вказаної заборгованості.

Враховуючи те, що вищезазначена сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу в сумі 86480,00 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.8 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Тобто, положеннями п.8 ч.4 ст.169 КАС України законодавець врегулював підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у частині другій статті 122 КАС України.

Таким чином можна дійти висновку, що для застосування положень п.8 ч.4 ст.169 КАС України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Також, строки давності щодо стягнення податкового боргу та їх застосування визначені у статті 102 Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до вимог п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

При цьому, стягнення податкового боргу з урахування суб`єктного складу сторін у даній справі здійснюється у порядку ст.ст.95, 96 Податкового кодексу України.

Разом з цим, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС у постанові від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 сформувала висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У цій справі також було висловлено окрему думку, де вказано, що платник податків для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципу in dubio pro tributario має право на звернення до суду з позовом про оскарження рішення контролюючого органу у межах гарантованого спеціальним законом строку, встановленого сукупністю правових норм - пунктом 56.18 статті 56 та пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, а не загального, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.

Крім того, 19 січня 2023 року Велика Палата Верховного Суду (далі також - ВП ВС) ухвалила постанову у справі №140/1770/19 про стягнення заборгованості.

У пункті 99 цієї постанови ВП ВС виснувала, що строк давності у 1095 днів, встановлений статтею 102 ПК України, поширюється, зокрема, на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (пункт 56.18 статті 56).

При цьому у пункті 101 постанови ВП ВС зазначила про те, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України, встановлюючи спеціальні строки звернення до суду, є відсильною до статті 102 цього Кодексу та регулює виключно правовідносини щодо оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Такий висновок ВП ВС повторила у постанові від 13 квітня 2023 року у справі №320/12137/20 про стягнення коштів.

Отже, ВП ВС у справі про стягнення бюджетної заборгованості фактично констатувала, що строк звернення до суду у 1095 днів поширюється на право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, аналізувала не обумовлюючи вибір правової норми наявністю чи відсутністю досудового врегулювання спору, тобто наявністю чи відсутністю адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення.

При цьому ВП ВС не вказано про відступ від правових висновків судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС щодо строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В свою чергу, питання щодо строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в межах справи №500/2276/24 було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 21 листопада 2024 року.

Такого ж висновку дійшла Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 25 червня 2025 року у справі №420/420/11575/25, що строки, протягом яких контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення сум податкового боргу з платника податків, визначаються статтею 102 ПК України, відповідно до положень якої податковий орган має право звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу протягом 1095 днів з моменту виникнення податкового боргу. Разом з цим, колегія суддів зазначає, що з урахуванням вказаних вище позицій, мінімальний строк оскарження податкового повідомлення-рішення складає шість місяців.

Судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача суму заборгованості у розмірі 86480,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з наданих до суду доказів відправки податкового повідомлення-рішення №11313/15-32-24-11/ від 17.03.2025 воно вважається врученою відповідачу 27.03.2025, а податкова вимога №0-1532 від 24.02.2025 08.03.2025.

Отже, за вказаних обставин, шестимісячний строк звернення до суду щодо оскарження податкового повідомлення-рішення №11313/15-32-24-11/ від 17.03.2025 спливає 17.09.2025, а податкової вимоги 08.08.2025.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно до п.8 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно ч.7 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу і позивач не усунув цих недоліків у строк встановлений судом.

Оскільки нормами КАС України не визначені процесуальні дії суду, коли на стадії судового розгляду адміністративної справи виявилось, що суб`єкт владних повноважень звернувся до суду передчасно з позовною вимогою про стягнення на підставі його рішення штрафних санкцій, враховую те, що позивачем не усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду про залишення адміністративного позову без руху винесеною після відкриття провадження, суд за аналогією закону застосовує процесуальні наслідки, що передбачені пунктом 1 частини першої статті 240 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області, без розгляду, оскільки право на звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом про стягнення грошових коштів, який ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, може були реалізоване лише після закінчення строку, встановленого у абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 169, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА