Справа № 380/14506/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ГОРИЗОНТИ" до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ГОРИЗОНТИ" до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 24.06.2024 за №27540/13-01-07-10, видане Головним управлінням ДПС у Львівській області, про застосування штрафних санкцій (пеня) у сумі 483392,72 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Позов обґрунтований тим, що Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТИ» податковим повідомленням рішенням форми «С» від 24.06.2024 за № 27540/13-01-07-10 нараховано штрафні санкції (пеня) у сумі 483 92,72 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Підставою для вказаного нарахування став Акт 03 червня 2024 року за № 22992/13-01-07-10/450991912 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ ВИМОГ питань дотримання «ГОРИЗОНТИ» () з питань дотримання вимог валютного законодавства Водночас, Сертифікатом № 2600-24-1309 від 05.07.2024 засвідчено форс-мажорну обставину - страйк польських перевізників, які блокували проїзд вантажівок через польсько-український кордон (період дії: з 06.11.2023 по 18.03.2024). Позивач зазначає, що надалі дія вищевказаної обставини непереборної сили припинилась, що забезпечило можливість здійснення поставки обладнання на територію України Даних обставин не було враховано контролюючим органом при проведенні перевірки та при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення рішення, тому позивач вважає, що останнє підлягає визнанню нечинним та скасуванню, а тому просить суд задовольнити позов.

Ухвалою судді від 11.07.2024 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ГОРИЗОНТИ" не представлено до перевірки позовної заяви або судового рішення про задоволення позову платника до нерезидента EPCO SOLUTINS INC. Також ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ГОРИЗОНТИ", не представлено до перевірки висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики щодо продовження термінів розрахунків по даному контракту; сторонами не укладалось договорів щодо припинення зобов`язань між резидентом та нерезидентом шляхом зарахування зустрічних вимог. Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує про отримання ним Сертифіката Львівської торгово-промислової палати від 05.07.2024 року №2600-24-1309, який засвідчує дію форс-мажорних обставин (страйк польських перевізників) у правовідносинах, які витікають з Договору укладеного із нерезидентом EPCO SOLUTINS INC та перешкоджають своєчасному виконанню зобов`язань щодо ввезення імпортованого товару на митну територію України. Водночас, на думку контролюючого органу такі є неналежними доказами в розумінні ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України. Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що про існування форс-мажорної обставини - страйку польських перевізників, які блокували проїзд вантажівок через польсько-український кордон, що мала місце у відповідний період, безпосередньо впливала на Позивача і, як наслідок, унеможливила дотримання граничних строків ввезення придбаних товарів на митну територію України. Позивач вказує, що неодноразово повідомляв контролюючий орган під час проведення перевірки. Крім цього, зазначає, що події, пов`язані з страйком польських перевізників, які блокували проїзд вантажівок через польсько-український кордон (форс-мажорна обставина) у період з листопада 2023 року по березень 2024 року систематично висвітлювались в засобах масової інформації, були загальновідомими, але не були враховані контролюючим органом при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваного податкового повідомлення рішення. Просить суд задовольнити позов.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

21 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТИ», як Покупцем, та компанією ЕРСO SOLUTIONS INC. (Канада), як Продавцем, було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № , яким передбачалось поставка обладнання, а саме: каротажного підйомника, що був у використанні, 3 аксесуарами, на загальну суму 105 300,00 доларів США.

08.08.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТИ» було сплачено за Договором купівлі-продажу обладнання від 21.04.2023 платіж у розмірі 105 300,00 євро згідно з Платіжною інструкцією в іноземній валюті № 10.

Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТИ» податковим повідомленням рішенням форми «С» від 24.06.2024 за № 27540/13-01-07-10 нараховано штрафні санкції (пеня) у сумі 483 92,72 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підставою для вказаного нарахування став Акт 03 червня 2024 року за № 22992/13-01-07-10/450991912 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТИ» () з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному зовнішньоекономічному контракту від 21.04.2023 № , укладеному з ЕРСO SOLUTIONS INC. (Канада), дата здійснення авансового платежу 10.08.2023 в сумі 105 300,00 доларів США.

В Акті перевірки вказано, що перевіркою ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТИ» встановлено порушення вимог п. 3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» (із внесеними змінами), з врахуванням вимог пункту 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами і доповненнями), в результаті чого допущено порушення законодавчо встановлених строків розрахунків по договору купівлі-продажу обладнання від 21.04.2023 № укладеному з ЕPCO SOLUTIONS INC. (Канада), дата здійснення авансового платежу 10.08.2023 в сумі 105300,00 доларів США та застосовано штрафні санкції (пеня) у сумі 483 392,72 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення рішення форми «С» від 24.06.2024 за № 27540/13-01-07-10 отримано позивачем 24.06.2024 .

З метою належного засвідчення обставин непереборної сили, позивач звернувся до торгово-промислової палати з відповідною заявою та отримав Сертифікат № 2600-24-1309 від 05.07.2024.

Так, Сертифікатом № 2600-24-1309 від 05.07.2024 засвідчено форс-мажорну обставину - страйк польських перевізників, які блокували проїзд вантажівок через польсько- український кордон (період дії: з 06.11.2023 по 18.03.2024).

Надалі, дія вищевказаної обставини непереборної сили припинилась, що забезпечило можливість здійснення поставки обладнання на територію України.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно виніс податкове повідомлення-рішення форми «С» від 24.06.2024 за №27540/13-01-07-10, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Одним із принципів валютного регулювання, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII (далі Закон №2473-VIII) є свобода здійснення валютних операцій, що передбачає, зокрема право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн; запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України; недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції.

Згідно з статтею 3 Закону №2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Закони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили.

У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акту Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 вказаного Закону валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Засоби захисту, які можуть запроваджуватись Національним банком України передбачені частиною 1 статті 12 Закону № 2473-VIII, до них відносяться: 1) обов`язковий продаж частини надходжень в іноземній валюті у межах, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку України; 2) встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; 3) встановлення особливостей здійснення операцій, пов`язаних із рухом капіталу; 4) запровадження дозволів та (або) лімітів на проведення окремих валютних операцій; 5) резервування коштів за валютними операціями; 6) заходи відповідно до статті 7-1 Закону України «Про Національний банк України», виключний перелік яких визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до частин першої та другої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

За правилами частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Постановою Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 Постанови № 18 банки продовжують роботу з урахуванням обмежень, визначених цією постановою. Банкам забороняється проводити операції, що порушують визначені цією постановою обмеження, сприяють або можуть сприяти їх уникненню.

Пунктом 14-2 Постанови № 18 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Пунктом 14-6 Постанови № 18 встановлено, що банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Суд також відхиляє аргументи відповідача про ненадання до перевірки висновку про продовження термінів розрахунку за контрактом, а також відсутність звернення позивача до до суду про стягнення з нерезидента заборгованості, оскільки з аналізу змісту норм частин четвертої, шостої і сьомої статті 13 Закону №2473-VIII слідує, що застосування указаних норм здійснюється незалежно одна від одної. Більше того, їх одночасне застосування суперечитиме змісту інституту форс-мажору, який передбачає, що настання чи виникнення обставин непереборної сили звільняє сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань. Натомість, позовно-претензійна робота має на меті саме спонукання винуватої сторони до виконання зобов`язання або ж отримання справедливої сатисфакції за невиконання або неналежне виконання останнього. У свою чергу, надання висновку Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів як не звільняє особу від відповідальності, так і не покладає таку відповідальність на неї; відповідний висновок надає можливість за відповідних обставин виконати розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів в інші, більш граничні строки.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до вимог статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» № 671/97-ВР від 02.12.1997 торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

З викладеного слідує, що нарахування пені відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону зупиняється у разі якщо виконання договору (контракту) зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22.

У розвиток правової позиції, сформованої Верховним Судом у зазначених справах, Верховний Суд у складі судової палати з рoзгляду справ щoдo пoдатків, збoрів та інших oбoв`язкoвих платежів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання (постанова від 27 лютого 2025 року у справі № 520/2941/24).

Суд зазначив, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор або ж обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.

Саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитись шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної Торгово-промислової палати, а у разі необхідності - іншими належними доказами, що можуть підтвердити вплив цих обставин на здатність певною стороною виконати своє зобов`язання.

З метою належного засвідчення обставин непереборної сили, Позивач звернувся до торгово-промислової палати з відповідною заявою та отримав Сертифікат № 2600-24-1309 від 05.07.2024.

Так, Сертифікатом № 2600-24-1309 від 05.07.2024 засвідчено форс-мажорну обставину - страйк польських перевізників, які блокували проїзд вантажівок через польсько-український кордон (період дії: з 06.11.2023 по 18.03.2024).

Суд наголошує на тому, що при видачі вказаного сертифікату було досліджено інформацію Було використано інформацію з вебсайту customs.gov.ua щодо страйку польських перевізників, з вебсайту dpsu.gov.ua щодо страйку польських перевізників, з вебсайту https://dpsu.gov.ua/ua/news/navproti-punktu-propusku-ugriniv-dolgobichuv-ponovilosya-blokuvannya-ruhu-vantazhnogo-transportu-/, навпроти пункту пропуску «Угринів-Долгобичув» поновилося блокування руху вантажного транспорту, з Повідомлення від державної прикордонної служби Польщі від 07.11.2023, з Повідомлення від міністерства інфраструктури Польщі від 07.11.2023, з Повідомлення Державної прикордонної служби України від 09.11.2023, з повідомлення від Асоціації автомобільних перевізників до Адміністрації гміни Дорогуськ від 06.12.2023, з повідомлення Адміністрації Державної прикордонної служби України №23/58696/23-Вих від 23.11.2023, з повідомлення Державної митної служби України №17-1/17-05/6/2730 від 04.12.2023.

Суд наголошує на тому, що блокування кордону виключає можливість перевезення через нього товарів, що були предметом Договору купівлі-продажу обладнання № від 21.04.2023.

Отже, суд, оцінивши встановлені обставин справи та характер зобов`язання, встановив, що з 06.11.2023 по 18.03.2024 на польсько-українському кордоні діяли форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які об`єктивно не дозволяли виконати сторонам умови Договору купівлі-продажу обладнання № від 21.04.2023, що підтверджено належними доказами.

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує про отримання ним Сертифіката Львівської торгово-промислової палати від 05.07.2024 року №2600-24-1309, який засвідчує дію форс-мажорних обставин (страйк польських перевізників) у правовідносинах, які витікають з Договору укладеного із нерезидентом EPCO SOLUTINS INC та перешкоджають своєчасному виконанню зобов`язань щодо ввезення імпортованого товару на митну територію України.

Водночас, на думку контролюючого органу такі є неналежними доказами в розумінні ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України.

У контексті цього, як передбачає пункт 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

У постанові від 04 липня 2024 року у справі № 380/8597/23 Верховний Суд указав, що у зазначених положеннях закону мова йде саме про документи, які підтверджують показники податкової звітності, а не всі документи.

Така правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 11 вересня 2024 року у справі № 520/21174/23, від 16 січня 2025 року у справі № 580/4079/23, від 07 травня 2025 року у справі № 520/13866/24, ухвалених при аналогічних фактичних обставинах.

Отже, позиція відповідача у цьому випадку є помилковою, оскільки сертифікати торгово-промислової палати не належать до первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності, та безпосередньо не пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, а тому положення пункту 44.6 статті 44 ПК України у спірних правовідносинах є незастосовними.

Ураховуючи наявні висновки Верховного Суду, висловлені у названих постановах щодо ключового питання у цій справі, суд доходить висновку, що у розглядуваному випадку та обставина, що сертифікат про форс-мажорні обставини не був наданий до перевірки, не змінює того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували та які в подальшому були підтверджені зазначеним сертифікатом.

Таким чином, суди вважає, що в цьому випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування до спірних правовідносин частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням вищенаведених норм діючого законодавства та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми «С» від 24.06.2024 за №27540/13-01-07-10, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення форми «С» від 24.06.2024 за №27540/13-01-07-10.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ГОРИЗОНТИ" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області () судовий збір в сумі 7250,89 грн. (сім тисяч двісті п`ятдесят гривень вісімдесят дев`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.