Справа № 420/26982/25
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хурси О. О.,

при секретарі Сидоренко Ю. С.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні № 7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні № 7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24.

До суду не надходив відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

До суду від представника ГУ ПФУ надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 відмовлено у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 95 від 14.11.2023 про відмову у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2024. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні № 7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні № 7 Ленінського району м. Одеси та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019, висновків суду, викладених у даному рішенні та прийняти рішення по суті заяви від 23.05.2023 року.

Враховуючи обставини справи, рішенням № 95 від 13.12.2024 року, ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної кількості років спеціального стажу.

В підсистемі Реєстр судових рішень Головним управлінням створено реєстраційну картку по постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24. До реєстраційної картки долучено всі необхідні скан-копії документів, встановлено статус Виконано, дата закриття 13.12.2024. Таким чином, визначені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24 зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

23.01.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавчого провадження № 76907817 за виконавчим листом № 420/5455/24, виданим 17.12.2024.

Листом від 03.02.2025 № 1500-0304-5/29905 позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду.

Керуючись ст. 75 Закону № 1404-VIII Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.06.2025 та 04.08.2025 винесено постанови про накладення штрафу в розмірі 5100 грн та 10200 грн відповідно, за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, примусове виконання рішення суду за приписами вказаного Закону розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначає, що в разі якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на матеріали справи, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2024. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні № 7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні № 7 Ленінського району м. Одеси та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019, висновків суду, викладених у даному рішенні та прийняти рішення по суті заяви від 23.05.2023 року.

В свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/5455/24, повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та відмовило у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної кількості років спеціального стажу, про що повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), листом від 03.02.2025 № 1500-0304-5/29905.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 420/5455/24 та листом від 03.02.2025 повідомлено Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про таке виконання.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 76907817 від 04.08.2025 про накладення на позивача штрафу в розмірі 102000 грн є протиправною і підлягає скасуванню.

За вказаних обставинах відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72 - 74, 77, 139, 241 - 246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.08.2025 ВП № 76907817 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 11.09.2025.

Суддя Олександр ХУРСА