Справа № 420/23898/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Справі присвоєний №420/19851/25.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року по справі №420/19851/25 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 17.07.2025 року по справі №420/19851/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, роз`єднано позовні вимоги, виділивши їх частину в самостійні провадження.

Справа про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 100 000 грн на місяць за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 року; про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 100 000 грн на місяць за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 року, яка виділена в окреме провадження була передана на реєстрацію в автоматизованій системі документообігу суду та їх розподілу на загальних підставах у порядку ст.31 КАС України, їй присвоєний №420/23898/25 та справа передана на розгляд судді Катаєвій Е.В.

Ухвалою суду від 21.07.2025 року прийнято до провадження справу №420/23898/25, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , яка здійснювала нарахування та виплату його грошового забезпечення під час проходження служби до виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Позивач зазначив, що у період з 20.12.2022 по 22.03.2023 року він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

На підставі абз.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 (далі Постанова №168) військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) виплачується додаткова винагорода збільшена до 100000 грн.

Позивач зазначив, що йому виплачувалась передбачена Постановою №168 збільшена додаткова винагорода, проте така винагорода не виплачена за період з 20.12.2022 по 22.03.2023, що він вважає протиправним.

Представник відповідача подав до суду відзив на позову, у якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що у спірний період позивачу виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000 грн, а збільшена до 100000 грн додаткова винагорода виплачена на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №6 від 06.01.2023. Отже під час служби у в/ч НОМЕР_1 позивачу своєчасно та в повному обсязі щомісяця надавалась інформація про нараховане та виплачене грошове забезпечення його розмір та складові, а також про виплату додаткової винагороди.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 в період з 06.04.2022 по 11.04.2023 року.

Вважаючи протиправною невиплату за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 року додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260).

Згідно з п.2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та наразі триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168, яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до п.1 Постанови №168 (в редакції від 18.10.2022, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином умовами виплати збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди є: безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та безпосереднє перебування під час здійснення вказаних дій в таких районах.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі Окреме доручення), пунктом 14 якого передбачено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022 (крім абз.3 п.1, абз.4 п.7 та п.п.9.11 п.9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022).

Згідно п.п.24 п.10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №671 від 26.11.2014 (далі Положення №671), Міністр дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.

Суд вважає, що приписи п.17 розділу І Порядку №260 разом із наказом Міністерства оборони України №98 від 01.04.2022 в поєднанні із п.п.24 п.10 Положення №671, свідчать що Окреме доручення є тим обов`язковим для виконання військовослужбовцями владно-управлінським рішенням Міністра оборони України, яке визначає порядок, умови нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Згідно п.2 Окремого доручення на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах, зокрема, 100 000 грн військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Відповідно до п.3 Окремого доручення документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі 3 доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини (п.5 Окремого доручення).

За змістом п.5 Окремого доручення та п.1 Постанови №168 простежується аналогія закону, яка полягає в тому, що виплата премії та додаткової винагороди здійснюється на підставі відповідного наказу командира частини, в якому зазначається конкретний перелік військовослужбовців, які набули право на дані виплати, з врахуванням дотримання даними військовослужбовцями норм чинного законодавства та належного виконання ними покладених на них обов`язків.

Згідно п.4 Окремого доручення керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Також телеграмою Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.03.2022 №248/1298 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, зокрема, командирам (начальникам) військових частин направлено розрахунок-розсилку для донесення до відома змісту Окремого доручення. Додатком 1 до телеграми міститься довідка про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Таким чином, виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, що встановлюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу.

При цьому, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників).

Також командири (начальники) військових частин, в розпорядження до якого був відряджений військовослужбовець для здійснення відповідних заходів, видають довідку про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Командиром в/ч НОМЕР_1 позивачу видано довідку №264 від 23.06.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 у період з 20.12.2022 по 22.03.2023 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Очаковському районі Миколаївської області.

У пункті 2 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (втратив чинність 20.03.2025 року) затверджено перелік територій активних бойових дій.

Згідно з п.п.2.6 вказаного Переліку Очаківська міська територіальна громада з 24.02.2022 по 01.06.2023 включена до переліку територій активних бойових дій.

Таким чином, у спірний період з 06.04.2022 по 31.12.2022 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, безпосередньо перебуваючи на території активних бойових дій у період їх здійснення.

Відповідачем вказані обставини не заперечуються, однак він наполягає, що збільшена до 100000 грн додаткова винагорода виплачена на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №6 від 06.01.2023.

Судом встановлено, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 №6 від 06.01.2023 вирішено виплатити перерахунок додаткової виногради особовому складу в/ч НОМЕР_1 за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення військових (бойових) дій (проведення заходів) перерахунку додаткової винограду в розмірі 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях за жовтень, листопад та грудень, зокрема, старшому матросу ОСОБА_1 за період з 20.12.2022 по 31.12.2022.

Проте згідно з довідкою про грошове забезпечення №989/4552 від 29.07.2025 року позивачу нараховано та виплачено за жовтень, листопад та грудень 2022 року лише 30000 грн додаткової винагороди.

Крім того додаткова винагорода у спірний період 2023 року виплачена за січень у сумі 57096,77 грн, за березень у сумі 51290,32 грн, а за лютий не виплачена взагалі.

Таким чином, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо невиплати позивачу збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди за період з 20.12.2022 по 22.03.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу в повному розмірі збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, та з урахуванням виплачених сум.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду за період з 20.12.2022 по 22.03.2023 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, та з урахуванням виплачених сум.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва