Справа № 380/16721/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 рокусправа № 380/16721/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мартинюка В.Я. розглянувши в спрощеному провадженні без виклику сторін у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 09.04.2025 року о/р № НОМЕР_1 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 »;

зобов`язати зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІ, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, стаж роботи на посадах спеціалістів в органах місцевого самоврядування за період з 01.10.2001 року по 01.04.2025 року;

зобов`язати призначити та виплачувати з 02 квітня 2025 року пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII на підставі заяви про призначення/перерахунок пенсії за № 2502 від 02.04.2025р., довідки № від 02.04.2025р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки № 2603-вих-131 від 02.04.2025р. про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки № від 02.04.2025р. про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Позивач свої вимоги аргументує тим, що відповідач 2 протиправно відмовив їй у переводі з пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з неврахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та неврахування стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, оскільки зазначені у спірному рішенні підстави не відповідають дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію її права на призначення та перерахунок пенсії. Зазначає, що станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» вона досягла 60-річного віку, мала стаж державної служби 29 років 9 місяців 12 днів, необхідний страховий стаж, а також станом на 01.05.2016 року займала посаду державної служби та мала не меш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а відтак набула право на призначення пенсії за віком відповідно до приписів Закону України «Про державну службу». Крім того, посилається на правові позиції Верховного Суду.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 до 04 липня 2001 року, тобто на дату набрання чинності Законом №2493. Довідки № від 02.04.2025, № від 02.04.2025, № 2603-вих-131 від 02.04.2025, що додавались до заяви від 02.04.2025 не відповідають формам, затвердженим Порядком № 622.

Ухвалою суду від 20.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З трудової книжки серія НОМЕР_2 убачається, що позивач працювала, зокрема серед іншого, на таких посадах:

19.05.1995 - на посаді головного бухгалтера відділу субсидій по переводу з ЖЕК-100 з випробувальним терміном один місяць в Галицьку районну адміністрацію виконавчого комітету Львівської міської ради;

20.06.1995 на посаді головного бухгалтера відділу субсидій;

20.06.1995 прийняла Присягу державного службовця;

20.06.1995 присвоєно 15 ранг державного службовця;

01.09.1998 присвоєно 14 ранг державного службовця;

01.09.2000 присвоєно 13 ранг державного службовця;

30.09.2001 звільнена у зв`язку з переведенням у відділ праці та соціального захисту населення;

01.10.2001 реорганізовано відділ субсидій у відділ праці та соціального захисту населення;

01.10.2001 на посаді завідувача сектором бухгалтерського обліку та звітності відділу праці та соціального захисту населення за переведенням;

01.10.2001 присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування 7 категорії посад;

01.10.2001 складена Присяга посадової особи місцевого самоврядування;

01.01.2003 посада завідувача сектором бухгалтерського обліку та звітності віднесена до 6 (шостої) категорії посад органів місцевого самоврядування;

01.01.2003 присвоєно 11 (одинадцятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування;

04.01.2007 переведена за згодою на посаду завідувача сектору бухгалтерського обліку і звітності Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

В позовній заяві позивач зазначає, що продовжує працювати на даний час на вищевказаній посаді.

З матеріалів справи видно, що позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою від 02.04.2025 щодо призначення/перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу».

До вказаної заяви надано довідку від 02.04.2025 № про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку від 02.04.2025 №2603-вих-131 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідку від 02.04.2025 № про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія довідки від 12.08.2025 № про те, що в довідці від 02.04.2025 № допущена технічна помилка, а саме: в абзаці першому замість слів «…заробітна плата станом на 02 квітня 2025 року становить» помилково вказано «…заробітна плата станом на 02 квітня 2024 року становить».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 09.04.2025 о/р № НОМЕР_1 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » відмовлено в переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Мотивами відмови є те, що оскільки на день набрання чинності Законом №889-VIII особа не займала посади державної служби, а набутий стаж на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII (01.05.2016) на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХII, становить 6 років, 3 місяці, 11 днів (за період 20.06.1995 по 30.09.2001), а тому прийнято рішення про відмову в переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно заяви від 02.04.2025 №2502.

Будь-яких інших підстав для відмови в переході на пенсію позивачу у тексті оскарженого рішення пенсійний орган не виклав.

При цьому, відповідачем 2 у оскаржуваному рішенні жодним чином не заперечувалось щодо стажу державної служби гр. ОСОБА_1 , який становить 6 років, 3 місяці та 11 днів.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення органу Пенсійного фонду про відмову в переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосовуючи наведену норму, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі №466/5138/17.

Так, у згаданій постанові Верховного Суду зазначено наступне.

«Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

…

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №676/4235/17.

Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283.

Відповідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».».

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року за №2493-III (далі - Закон №2493-III) передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до абзаців 7-9 статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост; до шостої категорії - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад; до сьомої категорії - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Статтею 46 Закону № 889 та пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 передбачено, що, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна позиція повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними в постановах від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 та від 26.06.2018 у справі №735/939/17.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018, справа №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Абзацом 3 пункту 2 даного Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, а саме, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу №889-Х/ІІІ від 10.12.2015 року стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах установлених на той час законодавством.

Беручи до уваги вказані правові позиції Верховного Суду суд дійшов висновку, що оскільки позивач з 19.05.1995 року по даний час займає посади в органах місцевого самоврядування, які віднесені до відповідної категорії посад державної служби, а отже відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-ІІІ такі мають бути зараховані до стажу державної служби за спірний період роботи до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-Х/ІІІ від 10.12.2015 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ - 01.05.2016, становив більше 20 років та така станом на 01.05.2016 займала посаду державної служби, а також на час звернення до органів Пенсійного фонду досягла 60-річного віку та мала стаж державної служби понад 29 років та відповідний страховий стаж, що дає їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у переході з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Наведене вказує на те, що відповідачем 2 при прийнятті спірного рішення не було дотримано п.1 і п.3 ч.2 ст.2 КАС України, критеріїв правомірності.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 2 зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, стаж роботи на посадах спеціалістів в органах місцевого самоврядування за період з 01.10.2001 року по 01.04.2025 року, є похідними від першої позовної вимоги, а тому також підлягають до задоволення.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту судом враховано таке.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма вказує на те, що завданням адміністративних судів є вирішення спору.

Оскільки оскаржене рішення є необґрунтованим в тому числі в частині визначення стажу державної служби позивача, який не був зарахований згідно записів трудової книжки, а також вимога про зобов`язання призначити та виплачувати з 02 квітня 2025 року пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII на підставі заяви про призначення/перерахунок пенсії за №2502 від 02.04.2025, довідки № від 02.04.2025 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки №2603-вих-131 від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки № від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, як просить позивач, то суд вважає, що спір між сторонами у цій частині ще не виник, а тому такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та повторно розглянути заяву позивача щодо переведення, призначення та виплати з 02 квітня 2025 року пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII на підставі заяви про призначення/перерахунок пенсії за №2502 від 02.04.2025, довідки № від 02.04.2025 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки №2603-вих-131 від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки № від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Суд відзначає, що дії зобов`язального характеру про повторний розгляд заяви позивача щодо призначення, здійснення нарахування та виплати пенсії державного службовця має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою ОСОБА_1 , яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 року у справі №240/16372/23, який в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог в розмірі 484,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, як особи, що приймала оскаржуване рішення, з урахуванням ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 09.04.2025 року о/р № НОМЕР_1 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (адреса: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16; ) зарахувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, стаж роботи на посадах спеціалістів в органах місцевого самоврядування за період з 01.10.2001 року по 01.04.2025 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (адреса: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16; ) з урахуванням правової оцінки, наданої судом, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) щодо переведення, призначення та виплати з 02 квітня 2025 року пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII на підставі заяви про призначення/перерахунок пенсії за №2502 від 02.04.2025, довідки № від 02.04.2025 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки №2603-вих-131 від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки № від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (адреса: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович