Справа № 340/1925/25
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1925/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

до Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 щодо неприйняття рішення про звільнення з військової служби позивача - ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 повторно розглянути рапорт про звільнення позивача - солдата ОСОБА_1 від 16 січня 2025року, та прийняти рішення про його звільнення з військової служби відповідно пп. «г» п.2 ч.4, п.3 ч.12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що проходить військову службу. Однак, з огляду на те, що його батьки потребують постійного догляду, виявив бажання звільнитись із такої служби та звернувся із відповідним рапортом до відповідача. Однак, відповіддю від 21.01.2025 відповідач відмовив йому у звільненні, посилаючись на відсутність повного пакету документів.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що позивачем рапорт подано «не по команді». Крім того зазначає, що до рапорту не додано документ, що підтверджує відсутність у батьків позивача інших членів сім`ї першого ступеня споріднення.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив, у якій доводи відповідачів заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Відповідач у свою чергу подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Судом вчинені такі процесуальні дії та розглянуті заяви і клопотання сторін у справі:

- ухвалою суду від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 із 07 травня 2024 року проходить військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді номеру обслуги мінометної батареї .

16 січня 2025 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», покликаючись на те, що його батько є особою з інвалідністю першої групи та потребує постійного догляду, не маючи інших, крім позивача, працездатних членів сім?ї.

До рапорту додав:

- копію свідоцтва про народження НОМЕР_4 (запис в книзі реєстрації актів про народження № ЗО від 21.12.1990) на підтвердження родинних зв`язків між ОСОБА_1 (син), ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (мати);

- копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 про призначення пенсії у разі втрати годувальника інваліду І групи, підгрупи Б з дитинства ОСОБА_4 ;

- копію довідки до акту МСЕК серія 12 ААГ № 606602 про результати повторного огляду інваліда з дитинства І групи підгрупи "Б" ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду;

- копію медичного висновку ЛКК від 20.12.2024 № 1060, виданого КНП "Буська центральна районна лікарня" ОСОБА_3 ;

- копію заяви ОСОБА_2 від 22.08.2024 № 587 про його вибір із числа членів сім`ї першого ступеня споріднення для його утримання саме ОСОБА_6 (справжність підпису заявника засвідчено нотаріально);

- копію акту від 15.01.2025 № 17, складені старостою Побужанського старостинського округу Наконечним Тарасом Михайловичем та діловодом Побужанського старостинського округу Семчук Марією Іванівною виконавчого комітету Буської міської ради, відповідно до яких зареєстровані за адресою в АДРЕСА_3 : ОСОБА_1 фактично проживає в АДРЕСА_1 ;

- копію довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб видана ОСОБА_2 15.01.2025 № 16.

За результатами розгляду рапорта позивача, відповідач надав відповідь №2496/1/12/255 від 21.01.2025, в якій запропонував позивачеві для позитивного розгляду його рапорту про звільнення:

- подати рапорт в порядку передбаченому Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 та у відповідності до наказу МОУ №531 від 06.08.2024 «Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України»;

- до рапорту долучити документи, які підтверджуватимуть відсутність у ОСОБА_2 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які в змозі здійснювати за нею догляд або, що такі інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я у відповідності до Наказу МОУ №170 від 10.04.2009 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України»;

- подати до рапорту оригінали документів, або нотаріально завірені їх копії.

Вважаючи, що утакий спосіб відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду його рапорту, позивач звернувся до суду і цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Положення №1153/2008, або "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року. Це положення визначає порядок проходження військової служби, включаючи питання переміщення військовослужбовців, продовження контрактів, строки служби та інші аспекти військової служби. .

Пунктом 7 Положення №1153/2008 встановлено, що військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Відповідно до пункту 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Згідно з абзацом 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170 затверджена Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція №170).

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України (абз.13 пункту 14.10 Інструкції №170 у редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Як встановлено судом, позивач 16 січня 2025 подав особисто рапорт про звільнення, адресований командиру військової частини НОМЕР_2 . До рапорту долучив копії перелічених вище документів:

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 за №40 (далі також Інструкція №40), рапорт (заява) - це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Кожен військовослужбовець має право, щоб його звернення було розглянуто в межах розумних термінів, а відтак має бути належний доказ отриманням військовою частиною такого рапорту/заяви військовослужбовця чи його представника (в порядку звернення громадян), який може бути направлений рекомендованим листом із повідомленням про вручення та описом вкладення на адресу військової частини.

Отже, бажання військовослужбовця звільнитися з військової служби виражається у формі письмового звернення - рапорту, до якого додаються документи, що підтверджують підстави звільнення. Такий рапорт повинен бути розглянутий командуванням військової частини, до якої зараховано військовослужбовця, що виявив бажання звільнитися з військової служби, із прийняттям відповідного рішення за результатами його розгляду.

Відповідно до пункту 233 Положення №1153 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

З системного аналізу вказаних норм права можна дійти висновку, що наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби командир військової частини зобов`язаний видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

При цьому, подання рапорту "по команді", як то визначено пунктом 233 Положення №1153/2008, означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі - до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати порушене у рапорті питання по суті.

Суд підсумовує, що відповідач не розглянув рапорт позивача у встановленому законом порядку, що зокрема відповідач і підтверджує у своєму відзиві.

Отже, подання рапорту "не по команді" не звільняє відповідача, як суб`єкта, до повноважень та компетенції якого належить вирішення спірного питання, від обов`язку прийняття рішення за наслідками розгляду рапорту по суті.

Враховуючи, що рапорт позивача по суті розглянутий не був, суд не надає оцінку зазначеним у відзиві підставам, які, на думку відповідача, унеможливлюють звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що відповідачем не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у межах спірних правовідносин є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за рапортом ОСОБА_1 про звільнення з військової служби і зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача про звільнення з військової служби з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Воднораз, вимоги про зобов`язання відповідача звільнити ОСОБА_1 з військової служби задоволенню не підлягає як така, що у спірних правовідносинах заявлена передчасно відсутнє рішення суб?єкта владних повноважень про відмову у звільненні з військової служби.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Доказів понесення сторонами судових витрат до суду не надано.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії-задовольнити частково

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неприйняття рішення за результатами розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 від 16.01.2025.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт про звільнення позивача - солдата ОСОБА_1 від 16 січня 2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК