Справа № 420/21601/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 вересня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яка полягає у не проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р/(ІІ)2024.

Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумов для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

01 вересня 2025 року від позивача надійшла заява в порядку ст.383 КАС України, в якій заявник просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиконання, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 року у справі № 420/21601/24 в частині не сплати йому нарахованої заборгованості з пенсійних виплат за період часу з 20.03.2025 року по 30.06.2025 рік у розмірі 616 260 (шістсот шістнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 23 коп.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вжити заходи щодо усунення порушень пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, шляхом сплати йому нарахованої заборгованості з пенсійних виплат за період часу з 20.03.2025 року по 30.06.2025 рік у розмірі 616 260 (шістсот шістнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 23 коп.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомити Одеській окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження ухвали суду за результатами розгляду цієї Заяви;

- вийти за межі його вимог у разі, якщо суд вбачає в цьому необхідність для повного захисту його прав, свобод та інтересів, про захист яких заявник просить.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 03.04.2025 року на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 року у справі № 420/21601/24, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відкрито виконавче провадження № 77702711, яке до дня подання цієї заяви не завершено.

До сьогодні позивачу не сплачено заборгованість по пенсії за період з 20 березня 2024 року по 30 червня 2025 року, що порушує його права, у тому числі право на володіння своїм майном.

Згідно абз.1 ч.5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У відповідності до приписів ч.5 ст.383 КАС України, заява розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Проголошені принципи обов`язковості судових рішень передбачені статтею 124 Конституції.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України сул ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх

об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів,

підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і

підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними

договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом

взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, якою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

3 метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема ст.383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого

рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За змістом ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Дана правова позиція щодо способу захисту порушеного права особи викладена у

постанові Верховного Суду від 23.09.2020 року у справі № 760/3142/17 в аналогічних правовідносинах.

Згідно з ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що дія це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

Суд проаналізувавши матеріали справи та доводи позивача зауважує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року, ухваленим у цій справі на користь позивача та залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 року, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаних судового рішення, відповідачем з 20.03.2024 року позивачу здійснено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Сума доплат після перерахунку пенсії з 20.03.2024 року по 30.06.2025 рік склала 616 260 гривень 23 коп.

Вказана сума внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, виплата грошової допомоги буде проведена після надходження відповідного фінансування з Державного бюджету України та в порядку загальної черговості.

Також у відповіді було зазначено, що Тимчасовий розпис доходів і видатків ГУ ПФУ в Херсонській області на ІІІ квартал 2025 року виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду не передбачено.

При цьому, суд звертає увагу зокрема позивача й на те, що фактична невиплата нарахованих сум грошових коштів, у даному випадку відповідно до встановлених обставин справи, була зумовлена тим, що виділені бюджетні асигнування на виконання судових рішень, боржником в яких є ГУ ПФУ в Херсонській області, спрямовуються на безумовне їх виконання у порядку черговості прийняття.

В свою чергу, обмежене фінансування є об`єктивною обставиною, яка не залежить від посадових осіб суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Відповідності до п.7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 31.08.2009 № 21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 грудня 2021 року № 35-1), зареєстрованого в Мінюсті України 23.09.2009 за №897/16913, за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

З урахуванням зазначеного, можна зробити висновок про те, що проведення виплати заборгованості не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема ГУ ПФУ в Херсонській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Системний аналіз наведених правових норм також дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п.1 Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №20-1 від 26.09.2018 року (надалі - Порядок), цей Порядок відповідно до пункту 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього.

Підпунктом 5 пункту 8 Порядку передбачено, що відповідальна особа вносить до реєстру наявну інформацію про суму нарахованої на виконання рішення суду пенсії, що залишається невиплаченою, із зазначенням акта законодавства, згідно з яким проведено таке нарахування.

При цьому, як вказував відповідач, черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Згідно матеріалів справи, сума доплат після перерахунку пенсії з 20.03.2024 року по 30.06.2025 рік склала 616 260 гривень 23 коп. Вказана сума внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, виплата грошової допомоги буде проведена після надходження відповідного фінансування з Державного бюджету України та в порядку загальної черговості.

Проаналізувавши усі встановлені вище обставини, доводів сторін та наявні у справі доказів, суд вважає, що покладені судом зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії позивачу виконані відповідачем у відповідності до судового рішення та згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України №20-1 від 26.09.2018 року.

Підстав уважати, що суб`єкт владних повноважень ухиляється від виконання судового рішення в повному обсязі, наразі немає.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, про що також вірно зазначив суд першої інстанції у своїй ухвалі.

При цьому, певні процедурні питання в рамках примусового виконання рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не мають жодного відношення до встановлення судового контролю, а є самостійними правовідносинами між стягувачем та відповідним органом ДВС.

За наведених обставин, судом не встановлено факту невиконання суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Таким чином, заява ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 151, 243, 248, 254, 373, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов