Справа № 520/9617/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 вересня 2025 року № 520/9617/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83,м. Одеса, 65012, ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд, з урахуванням уточнень:

- визнати протиправною бездіяльність Головних управлінь Пенсійного фонду України в Харківській та Одеській областях щодо не врахування ОСОБА_1 :

час навчання з 01.09.1982 по 04.03.1985 роки;

період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 11.12.2001 по 28.02.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1982 року;

пільгового стажу за списком № 2 за період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 роки;

- скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії № 26 від 19 березня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області врахувати ОСОБА_1 :

час навчання з 01.09.1982 по 03.03.1985 роки;

період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 11.12.2001 по 28.02.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1982 року;

пільговий стаж за списком №2 за період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 роки.

- призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням № 26 від 19 березня 2025 року відмовило в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком (на пільгових умовах), в зв`язку з тим, що у позивача відсутній страховий стаж необхідної тривалості. Вказане рішення позивач вважає протиправним.

Відповідачі у відзивах на позов просили відмовити в його задоволенні.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, перевіривши оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

11.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З 01.04.2021р. органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 р. №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961.

На підставі вказаного, заява позивача надійшла на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 26 від 19 березня 2025 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю страхового стажу необхідної тривалості.

Так, зокрема, до страхового стажу не зараховано:

- час навчання з 01.09.1982 по 04.03.1985 згідно довідки від 18.09.2024 № 616, оскільки наявна інформація про переведення на вечірнє відділення, інформація про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів, про присвоєння кваліфікації згідно з освітньо-кваліфікаційним рівнем відсутня;

- період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 11.12.2001 по 28.02.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1982, оскільки відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів). В Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про нараховані суми заробітку та сплату страхових внесків за зазначений період.

- за наданими документами до пільгового стажу за списком №2 не зараховано період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 згідно довідки від 18.12.2024 №163, оскільки відсутній додаток №1 до наказу №252 від 13.12.2004 «Про результати атестації робочих місць по умовах праці». В долученому «Переліку посад, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, №2» не зазначено яким наказом його затверджено.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.п. 1, 2. 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом встановлено, що трудові книжки позивача містить записи про спірні період роботи.

Виходячи з вищевикладеного, суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника.

Відповідно до пункту 2 Основних положень трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно пункту 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою. Якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людино-днів ділиться на 25,4.

Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин

Суд зазначає, що розбіжності чи невідповідності даних, які містяться у трудовій книжці , довідці про підтвердження наявного трудового стажу, могли бути перевірені органом, що призначає пенсію, оскільки такий орган має право вимагати від підприємств, установ та організацій надання підтверджуючих документів в порядку ч.3 ст.44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Отже враховуючи означені відомості, суд приходить до висновку про протиправність висновку відповідача про відсутність підстав для зарахування до стажу позивача період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 11.12.2001 по 28.02.2002.

Щодо пільгового стажу за списком №2 періоду роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 роки.

Так, зі змісту спірного рішення вбачається, що до пільгового стажу за списком №2 не зараховано період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 згідно довідки від 18.12.2024 №163, оскільки відсутній додаток №1 до наказу №252 від 13.12.2004 «Про результати атестації робочих місць по умовах праці». В долученому «Переліку посад, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, №2» не зазначено яким наказом його затверджено.

Правові наслідки відсутності атестації робочих місць в контексті пенсійних прав громадян проаналізовані Великою Палатою Верховного Суду у справі №520/15025/16, за висновками якої, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно п.4.2. Порядку №383 Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Згідно п.4.4. Порядку №383 Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно Довідки №163 від 18.12.2024 року, атестація робочих місць за умовами праці проведена на наказу №248 від 06.12.2004р., наказу №252 від 04.12.2004р., наказу №199 від 04.12.2009р., наказу №227 від 12.11.2014р. отже, атестації проведені через 5 років.

У спірний період позивачка займала посаду молодшої медсестри рентгенодіагностичного відділу, таким чином, до пільгового стажу позивачки підлягає зарахуванню період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009.

Щодо часу навчання з 01.09.1982 по 03.03.1985 роки.

Зі змісту спірного рішення вбачається, що до час навчання з 01.09.1982 по 04.03.1985 згідно довідки від 18.09.2024 № 616 не зараховано до страхового стажу позивачки оскільки наявна інформація про переведення на вечірнє відділення, інформація про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів, про присвоєння кваліфікації згідно з освітньо-кваліфікаційним рівнем відсутня.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію). Отже, період навчання у вищому навчальному закладі зараховується до страхового стажу з 1 вересня по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 21.02.2020 року у справі №456/2503/16-а.

Оскільки позивачем не надано відповідачу, а також не надано до суду, документа про здобуття освіти (диплом, посвідчення, свідоцтво), а також враховуючи, що в архівній довідці відсутні дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними, а відповідач під час обрахунку страхового стажу діяв правомірно та у відповідності до вимог законодавства.

Щодо позовних вимог про зобов`язати призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Враховуючи, що відповідачем в даному випадку загальний стаж позивача, який дає право на призначення пенсії не обраховувався, а суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає, за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.03.2025р. та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу період робот в колгоспі ім. Мічуріна з 11.12.2001 по 28.02.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1982 року, а також до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 роки.

Позовні вимоги до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області задоволенню не підлягають, оскільки під час розгляду справи судом не встановлено порушень прав, свобод та інтересів позивача з боку вказаного відповідача.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83,м. Одеса, 65012, ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 26 від 19.03.2025 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.03.2025р. та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу період робот в колгоспі ім. Мічуріна з 11.12.2001 по 28.02.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1982 року, а також до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 01.02.2005 по 03.12.2009 роки.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83,м. Одеса, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.