Справа № 620/7231/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року Чернігів Справа № 620/7231/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління міграційної служби в Чернігівській області про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні від 25.04.2025 №4726 та від 05.06.2025 №5065 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Управління ДМС у Чернігівській області повторно розглянути заяви Позивача про оформлення посвідки на тимчасове проживання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при подачі документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання було дотримано всіх норм законодавства України, а відповідачем не надано роз`яснення щодо конкретних підстав для прийняття відмови в оформленні посвідки.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час перевірки з метою мінімізації загроз у сфері національної безпеки в умовах воєнного стану 21.11.2024 УДМС у Чернігівській області надіслало запит до Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо здійснення перевірки наявності або відсутності підстав для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання, та за результатами розгляду вищезазначеного запиту Управління Служби безпеки України в Чернігівській області надіслало УДМС у Чернігівській області лист, відповідно до якого за результатами проведених перевірочних заходів встановлено наявність підстав для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що рішення про відмову №4726 та рішення про відмову №5065, є неправомірними та такими, що порушують законні права та інтереси позивача, оскільки будь-яких недостовірних відомостей у поданих позивачем документах не міститься, позивач не порушувала жодних зобов`язань, взятих нею, під час попереднього перебування в Україні.

Відповідачем було подано заперечення, в яких вказав, що підставою для відмови територіальним органом ДМС в оформленні посвідки на тимчасове проживання є отримання від СБУ інформації про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.08.2025 було відмовлено в задоволенні клопотання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; ухвалою суду від 04.08.2025 було відмовлено в задоволенні клопотання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про залучення третьої особи до участі у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Казахстану, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта № НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 62-69).

15.04.2025 позивач звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з заявою-анкетою № 100199418 про оформлення посвідки на тимчасове проживання (а.с. 61).

25.04.2025 УДМС у Чернігівській області отримало лист Управління СБУ в Чернігівській області № 74/2/2-996 від 24.04.2025 про наявність підстав для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання на підставі підпунктів 7 та 9 пункту 61 Порядку (а.с. 90).

Так, Управлінням СБУ в Чернігівській області вказано, що позивач має громадянство російської федерації, однак під час звернення до УДМС у Чернігівській області із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання навмисно приховала цей факт. Позивач є засновником та співробітником російського приватного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_3, яке сплачує податки до державного бюджету країни-агресора. Позивач підтримує сталі контакти з громадянами російської федерації, зокрема з особами, які можуть бути причетними до діяльності збройних сил, правоохоронних та контролюючих органів, а також спецслужб рф, які безпосередньо залучені до ведення агресивної війни проти нашої держави.

25.04.2025 Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області було прийнято рішення № 4726 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_3 на підставі підпунктів 7,9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (а.с. 91).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 7401.5-2264/74.2-25 від 25.04.2025 (а.с. 92-93).

26.05.2025 позивач вдруге звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з заявою-анкетою № 100200535 про оформлення посвідки на тимчасове проживання (а.с. 94).

03.06.2025 УДМС у Чернігівській області отримало лист Управління СБУ в Чернігівській області № 74/2/2-1246 від 02.06.2025 про наявність підстав для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання на підставі підпунктів 7 та 9 пункту 61 Порядку (а.с. 122-123).

05.06.2025 Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області було прийнято рішення № 5065 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_3 на підставі підпунктів 7,9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (а.с. 124).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 7401.5-3011/74.2-25 від 05.06.2025 (а.с. 125).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, повноваження органів державної влади, що беруть участь у визначенні такого статусу та діють в інтересах забезпечення прав і свобод осіб та національної безпеки України, а також встановлює порядок в`їзду в Україну та виїзду з України таких осіб визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773).

Згідно частини першої статті 1 Закону № 3773 іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом;

посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно частини чотирнадцять статті 4 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно частин третьої, чотирнадцятої статті 5 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій, двадцятій і двадцять четвертій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання. Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок № 322).

Згідно пункту 1 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном. Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах». У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі (пункт 14 Порядку № 322).

Пунктом 21 Порядку № 322 передбачено, що працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Згідно пункту 22 Порядку № 322 у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням кваліфікованого електронного підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування. До заяви-анкети вноситься інформація про номер контактного телефону заявника та адресу особистої електронної пошти.

Згідно пункту 32 Порядку № 322 (в редакції до 15.05.2025) для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають, зокрема, дійсний паспортний документ іноземця (або паспортні документи - у разі, коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України.

В редакції з 16.05.2025 пункт 32 Порядку № 322 передбачає, що для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають, зокрема, дійсний паспортний документ іноземця (паспортні документи - у разі коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D (довгострокова віза не вимагається у іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, зазначеними у частині дев`ятнадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також в іноземців та осіб без громадянства, які не зобов`язані отримувати таку візу відповідно до зазначеного Закону, інших законів або міжнародних договорів України) та копію сторінки паспортного документа з такою візою. Іноземці або особи без громадянства, зазначені у частинах двадцятій або двадцять четвертій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", можуть подавати паспортний документ, строк дії якого закінчився або який підлягає обміну, якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт збройної агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 р. N 68/262.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів (пункт 35 Порядку № 322).

Пунктом 36 Порядку № 322 (в редакції до 15.05.2025) було передбачено, що ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, що містяться у базі даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України проводиться на підставі інформації, що міститься у базах даних Реєстру, з урахуванням інформації про перетинання іноземцем або особою без громадянства державного кордону України.

Перевірка інформації про перетинання державного кордону України іноземцем або особою без громадянства проводиться з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан"), або шляхом надсилання запитів на адресу органу Держприкордонслужби, визначеного Адміністрацією Держприкордонслужби, відповідь на які надається протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів.

Перевірка відсутності майнових зобов`язань перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім примусовим поверненням чи видворенням за межі України або реадмісією, проводиться з використанням Єдиного реєстру боржників та відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі необхідності одержання відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть такі відомості одержуються в установленому законодавством порядку.

Інформація про те, що іноземець або особа без громадянства є засновником та/або учасником, та/або бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи, перевіряється за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Інформація про офіційний валютний курс, установлений Національним банком на дату внесення іноземної інвестиції, перевіряється за даними, розміщеними на офіційному веб-сайті Національного банку.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Усі матеріали проведених перевірок долучаються до заяви-анкети і скануються із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

Разом з тим, згідно пункту 36-1 Порядку № 322 з метою підтвердження наданої іноземцем або особою без громадянства у заяві-анкеті інформації про місце проживання територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС проводить перевірку адреси місця проживання іноземця або особи без громадянства.

У разі коли іноземцем або особою без громадянства не подавалися документи, що підтверджують інформацію, зазначену в заяві-анкеті (зокрема, документи, що підтверджують право власності на житло, договір наймання (піднаймання, оренди) тощо), перевірка проводиться шляхом відвідання заявника за зазначеною ним адресою.

Про час проведення перевірки іноземець або особа без громадянства повідомляються телефоном та електронною поштою за один робочий день до перевірки.

Результат перевірки оформляється у вигляді акта, який повинен бути підписаний двома працівниками територіального органу / територіального підрозділу ДМС та іноземцем або особою без громадянства (у разі, коли його проживання за зазначеною адресою підтверджено). У разі потреби для перекладу тексту акта іноземцеві або особі без громадянства на зрозумілу їм мову може бути залучений перекладач.

У разі відсутності іноземця або особи без громадянства за місцем проживання акт може бути також підписаний власником житла, сусідами (мешканцями прилеглих квартир, приватних будинків).

У разі коли в територіальному органі / територіальному підрозділі ДМС наявна інформація про виїзд іноземця або особи без громадянства за межі України, така перевірка не проводиться.

Згідно абзаців 2-3 пункту 36 Порядку № 322 (в редакції з 16.05.2025) перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України проводиться на підставі інформації, що міститься у базах даних Реєстру, з урахуванням інформації про перетинання іноземцем або особою без громадянства державного кордону. Перевірка інформації про перетинання державного кордону іноземцем або особою без громадянства проводиться з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан"), або шляхом надсилання запитів на адресу органу Держприкордонслужби, визначеного Адміністрацією Держприкордонслужби, відповідь на які надається протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів.

Перевірка наявності інформації, яка може бути підставою для відмови в оформленні чи видачі посвідки відповідно до підпункту 7 пункту 61 цього Порядку, перевіряється за автоматизованими інформаційними та довідковими системами, реєстрами та базами МВС, Національної поліції, Інтерполу, а також шляхом надсилання запитів до регіональних органів СБУ (крім осіб, оформлення віз яким здійснювалося за погодженням з компетентними органами), які надають відповідь протягом семи робочих днів з дня надходження такого запиту (абзац 9 пункту 36 Порядку № 322, в редакції з 16.05.2025).

Згідно підпунктів 7, 9 пункту 61 Порядку № 322 територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, серед іншого, коли:

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

Згідно підпункту 7, 9 пункту 61 Порядку № 322 (в редакції з 16.05.2025) підставою для відмови іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки є встановлення факту подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів або встановлено факт визнання недійсною відповідно до вимог пункту 72 цього Порядку посвідки, яка подана для оформлення у порядку обміну.

Рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки приймається керівником територіального органу / територіального підрозділу ДМС чи його заступником (пункт 62 Порядку № 322).

Як встановлено судом, на підставі підпунктів 7, 9 пункту 61 Порядку № 322 Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області були прийняті рішення від 25.04.2025 №4726 та від 05.06.2025 №5065 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Казахстану ОСОБА_3 .

Відповідачем було надано пояснення, що з метою мінімізації загроз у сфері національної безпеки в умовах воєнного стану надіслало запит до Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо наявності або відсутності інформації, яка може бути підставою для відмови в оформленні посвідки відповідно до підпункту 7 пункту 61 Порядку.

Так, Управлінням СБУ в Чернігівській області надано інформацію, що позивач має громадянство російської федерації, однак під час звернення до УДМС у Чернігівській області із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання навмисно приховала цей факт. Позивач є засновником та співробітником російського приватного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_3, яке сплачує податки до державного бюджету країни-агресора. Позивач підтримує сталі контакти з громадянами російської федерації, зокрема з особами, які можуть бути причетними до діяльності збройних сил, правоохоронних та контролюючих органів, а також спецслужб рф, які безпосередньо залучені до ведення агресивної війни проти нашої держави.

Також відповідачем повідомлено, що під час розгляду заяви позивача здійснено перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті та поданих документів, під час якої встановило, що у 2021 році позивачка документувалась посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 як громадянка російської федерації (а.с. 82, 112).

Позивач, в свою чергу вказує, що вона вийшла з громадянства російської федерації та на момент подання заяви-анкети від 15.04.2025 була громадянкою Республіки Казахстан, зауважує, що Конституція Республіки Казахстан не допускає подвійне громадянство.

Однак, суд звертає увагу, що паспорт Республіки Казахстан № НОМЕР_2 виданий позивачу ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 62), а згідно наданої нею довідки Генерального консульства російської федерації в Усть-Каменогорську № 347002113 позивач не є громадянином російської федерації з 12.07.2024 (а.с. 18).

Крім того, позивачем у відповіді на відзив підтверджено, що вона є співзасновником російського приватного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до пунктів 3, 6, 9 та 10 частини першої статті 1 Закону України "Про національну безпеку України" від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі - Закон №2469-VIII): громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз; загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України; національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз; національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.

Загрози національній безпеці України та відповідні пріоритети державної політики у сферах національної безпеки і оборони визначаються у Стратегії національної безпеки України, Стратегії воєнної безпеки України, Стратегії кібербезпеки України, Стратегії інтегрованого управління державним кордоном України, інших документах з питань національної безпеки і оборони, які схвалюються Радою національної безпеки і оборони України і затверджуються указами Президента України (частина п`ята 5 статті 3 Закону України "Про національну безпеку України").

Указом Президента України від 14.09.2020 року № 392/2020 введено в дію Стратегію національної безпеки України, якою визначено, що однією із загроз національній безпеці є розвідувально-підривна діяльність проти України спеціальних служб іноземних держав, насамперед Російської Федерації (п.19 Стратегії).

Стратегією інформаційної безпеки, затвердженою Указом Президента України №685/2021 від 28.12.2021, визначено наступні поняття:

- інформаційна безпека України - складова чистина національної безпеки України, стан захищеності державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу, інших життєво важливих інтересів людини, суспільства і держави, за якого належним чином забезпечуються конституційні права і свободи людини на збирання, зберігання, використання та поширення інформації, доступ до достовірної та об`єктивної інформації, існує ефективна система захисту і протидії нанесенню шкоди через поширення негативних інформаційних впливів, у тому числі скоординоване поширення недостовірної інформації, деструктивної пропаганди, інших інформаційних операцій, несанкціоноване розповсюдження, використання й порушення цілісності інформації з обмеженим доступом;

- інформаційна загроза - потенційно або реально негативні явища, тенденції і чинники інформаційного впливу на людину, суспільство і державу, що застосовується в інформаційній сфері з метою унеможливлення чи ускладнення реалізації національних інтересів та збереження національних цінностей України і можуть прямо чи опосередковано завдати шкоди інтересам держави, її національній безпеці та обороні.

Протидія дезінформації та інформаційним операціям, насамперед держави-агресора, спрямованим, серед іншого, на ліквідацію незалежності України, повалення конституційного ладу, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, пропаганду війни, насильства, жорстокості, розпалювання національної, міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі та ненависті, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини, визначено як стратегічна ціль 1, виконання якої є необхідним для досягнення забезпечення інформаційної безпеки України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації та її широкомасштабним вторгненням 24.02.2022 на територію України, Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Пунктом 1 Указу постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався. Наразі продовжено строк дії воєнного стану в Україні .

Як вже зазначалось вище, Управлінням СБУ в Чернігівській області встановлено, що позивач підтримує сталі контакти з громадянами російської федерації, зокрема з особами, які можуть бути причетними до діяльності збройних сил, правоохоронних та контролюючих органів, а також спецслужб рф, які безпосередньо залучені до ведення агресивної війни проти нашої держави.

При прийнятті рішення суд враховує, що встановлення вказаних обставин є дискреційними повноваженнями Служби безпеки України, як державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України, та на який покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Таким чином, дані обставини свідчать про правомірність оскаржуваних рішень, а отже вони не підлягають скасуванню, як наслідок, відсутні підстави для задоволення похідної вимоги про зобов`язання повторно розглянути заяви позивача про оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, 51А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14013, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.09.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА