Справа № 160/15278/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-
26.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Донецького державного університету внутрішніх справ (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецького державного університету внутрішніх справ вартість його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 101 392,18 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.08.2019 наказом № 252 о/с від 20.07.2019 ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного університету внутрішніх справ та укладено Контракт № 720/2023 про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ від 10.04.2023. Наказом начальника головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 23.09.2024 року № 1021 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 23 вересня 2024 року. Звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою відшкодування особою витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, яке здійснює підготовку поліцейських. На виконання визначеного вище зобов`язання Відповідачу було направлено повідомлення № 1434/07-2025 від 17.03.2025р. про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського. Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 25 березня 2025 року. Загальна сума витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 складає 101 392,18 (сто одна тисяча триста дев`яносто дві грн. 18 коп.) Після звільнення з Національної поліції Відповідач не відшкодував вказану суму витрат добровільно у визначений чинним законодавством строк, як наслідок, позивач з метою захисту економічних і оборонних інтересів держави звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 26.06.2025, відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
04.08.2025 від відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову та обґрунтовує доводи тим, що позивач порушив встановлений Порядком №261 порядок дій, які має вчинити керівник вищого навчального закладу з метою відшкодування витрат на навчання, зокрема, направити відповідачу відповідне повідомлення рекомендованим листом. Відповідач стверджує, що не отримував поштою такого повідомлення, відтак у позивача не виникло право на звернення до суду.
06.08.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій акцентує, що усі дії щодо повідомлення відповідача у спосіб, передбачений чинним законодавством, були здійснені. Також, з моменту звільнення зі служби, відповідач не скористався жодним з механізмів для виконання свого зобов`язання та погашення заборгованості, ним не було здійснено жодних спроб встановлення зв`язку з університетом, що, на думку позивача, свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання відповідного зобов`язання.
07.08.2025 засобами Електронного суду відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що з 14.08.2024 року по 28.05.2025 року не перебував за місцем своєї реєстрації, а знаходився у Київському слідчому ізоляторі м. Києва. ОСОБА_1 вважає, що оскільки позов був поданий до дати його звільнення зі слідчого ізолятору, то йому не було належним чином доведено та запропоновано вирішити питання в досудовому порядку, чим було порушено Конституційне право відповідача на захист. Також, відповідач вважає, що за відсутності належних доказів отримання ним повідомлення про відшкодування вартості навчання, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування вартості навчання у розмірі 101 392, 18 грн. задоволенню не підлягають.
11.08.2025 позивачем подано додаткові пояснення по справі та 13.08.2025 відповідач надав суду додаткові заперечення, якими представники сторін підтримали свої раніше викладені доводи.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , Донецьким державним університетом внутрішніх справ (виконавець) та Головним управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (замовник) було укладено контракт №720/2023 від 10.04.2023 про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ.
Відповідно до п. 2.3.5 вказаного Контракту ОСОБА_1 зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.04.2017 р. №261, у розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Відповідач погодився з умовами Контракту та добровільно підписав його.
Доказів оскарження у судовому порядку умов Контракту не надано.
23.09.2024 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1021 о/с (по особовому складу) звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13 вересня 2024 року № 1769 к.
Донецький державний університет внутрішніх справ направив на адресу відповідача поштовим рекомендованим повідомленням лист № 1434/07-2025 від 17.03.2025 з пропозицією в добровільному порядку відшкодувати вартість утримання у закладі вищої освіти зі специфічними умовами навчання у сумі 101 392,18 грн протягом 30 днів з моменту отримання цього листа, або звернутися протягом 10 днів до відділу юридичного забезпечення Донецького державного університету внутрішніх справ для укладання договору про розстрочення платежу витрат на утримання.
До вищевказаного листа від 17.03.2025 № 1434/07-2025 додано довідку витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 19.08.2019 до 12.04.2023 навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, складену керуючись вимогами наказу МВС України від 01.03.2017 № 173 та Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку (затверджено постановою КМУ від 12 квітня 2017 № 261, спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534).
У зв`язку з не сплатою у добровільному порядку відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у академії, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Частиною другою статті 74 Закону №580-VIII встановлено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 ст. 74 Закону №580-VIII передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261).
Відповідно до п. 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Пунктом 4 Порядку №261 встановлено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до п. 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктами 6, 8 Порядку №261 встановлено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Позивачем відповідною довідкою-розрахунком підтверджено розмір фактичних витрат, що відповідає Порядку № 261.
Разом з тим, судом встановлено, що повідомлення про добровільне відшкодування не вручено відповідачу особисто під підпис, також позивачем не надано доказів отримання відповідачем зазначеного повідомлення засобами поштового зв`язку.
Копія фіскального чеку від 25.03.2025 не є належним доказом направлення відповідачу повідомлення про відшкодування, оскільки з нього не вбачається який саме документ був направлений відповідачу.
Позивачем не надано копії рекомендованого повідомлення з описом вкладення.
Отже, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження надсилання позивачем повідомлення з довідкою про витрати , ознайомлення відповідача з розрахунком спірних витрат, або відмови від ознайомлення з таким розрахунком.
Позивач звернувся з позовом до суду без дотримання вимог вищезазначеного Порядку №261.
Суд вважає, що у позивача відсутні правові підставі для звернення з цим позовом до суду, а отже таке звернення є передчасним.
Тобто, саме із відмовою відповідача добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавець пов`язує можливість звернення навчального закладу з позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Суд також враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №260 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, відповідно до підпунктів 1, 2, пункту 106 яких, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.
Згідно п. 114 Правил одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи. Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою. У разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.
Таким чином, за відсутності відповідного повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою про отримання листа відповідачем або довідки відділення зв`язку про відмову від отримання листа або повернення його адресату за закінченням терміну зберігання, а також за відсутності опису вкладення до листа, який свідчить про надіслання йому довідки про розмір відшкодування, неможливо вважати повідомлення позивача про необхідність відшкодування витрат на навчання належним доказом.
Отже, за відсутності вказаних доказів, суд зауважує, що відповідачу не запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі, відтак у позивача не виникає права на звернення із даним спором до суду, оскільки ним не виконано вимог ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 8 Порядку № 261.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач в спірних правовідносинах діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку про не обґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 15.08.2025 по 05.09.2025 у відпустці, рішення складено - 08.09.2025.
Керуючись ст. ст.2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець