Справа № 400/7995/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 р. № 400/7995/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення, військовослужбовця ОСОБА_2 його матері, позивачці, з 22.07.2024 до дня визнання ОСОБА_2 загиблим 26.12.2024 або до дня остаточного виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 з 22.07.2024 до дня визнання ОСОБА_2 загиблим 26.12.2024 або до дня остаточного виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що її син, ОСОБА_2 , проходив військову службу у відповідача. Згідно з матеріалами службового розслідування відповідача від 05.02.2025 ОСОБА_2 вважається загиблим з 26.12.2024. Позивачка звернулась до відповідача 20.01.2025 про виплату їй належних її загиблому синові коштів у вигляді нарахованого і не виплаченого грошового забезпечення та виплати на поховання. Станом на дату подання позову позивач не отримала ні відповіді на свою заяву ні виплат грошового забезпечення сина.

У відзиві на позовну заяву від 15.08.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання. Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2024 № 210 солдата ОСОБА_4 знято з усіх видів забезпечення з 16.07.2024 у зв`язку з загибеллю під час виконання бойових завдань за призначенням. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2025 № 22 син позивачки, який вважався таким, що загинув, вважається зниклим безвісти з 15.07.2024. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 № 66 його увільнено з 07.03.2025 від займаних посад та зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2025 № 110 солдата ОСОБА_4 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , з 15.07.2024 виключено зі списків особового складу частини, у зв`язку із смертю. Водночас усе грошове забезпечення солдата ОСОБА_5 за період з 15.07.2024 до 26.12.2024 було виплачене 24.04.2025, що підтверджується картками особового рахунку за 2024 та 2025 рік та платіжними дорученнями. Сплачено було 741 802,71 грн. Таким чином, у справі відсутній предмет спору, оскільки «грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_5 з 22.07.2024 до дня визнання його загиблим 26.12.2024 нараховано та сплачено.

Позивачка правом на подання відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористалася.

29.07.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі та про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), про витребування доказів у відповідача та ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також рекомендовано позивачці надати докази.

До відзиву на позовну заяву від 15.08.2025 відповідач надав суду витребувані в нього докази. Натомість ІНФОРМАЦІЯ_3 та позивачка відповідні докази суду не надали, про причини їх неподання не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження від 14.01.2025 серія НОМЕР_2 позивачка є матір`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 і ОСОБА_6 є батьками неповнолітньої ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.04.2017 серія НОМЕР_3 , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.01.2025 та карткою соціально-демографічних даних ОСОБА_2 від 19.04.2024.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03.03.2017 серія НОМЕР_4 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_6 розірвано 03.03.2017. Водночас у картці соціально-демографічних даних від 19.04.2024 ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_6 є його дружиною.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2022 № 220 ОСОБА_2 зараховано на всі види забезпечення відповідача з 07.08.2022.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2024 № 210 ОСОБА_2 виключено з 16.07.2024 знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з загибеллю під час виконання бойових завдань за призначенням.

Сповіщенням від 27.12.2024 № 220/2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивачу про те, що її син загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в бою за Україну, її свободу та незалежність.

Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2025 № 22 ОСОБА_2 , який вважається таким, що загинув, вважати зниклим безвісти з 15.07.2024.

З 07.03.2025 на підставі наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2025 № 66 ОСОБА_2 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2025 № 101 ОСОБА_2 виключено з 15.07.2024 зі списків особового складу відповідача у зв`язку із смертю, а також виплачено його грошове забезпечення.

17.01.2025 ОСОБА_6 подала відповідачу заяву про виплату їй, як матері доньки ОСОБА_2 , його грошового забезпечення.

17.01.2025 позивачка подала відповідачу заяву про виплату їй допомоги на поховання у зв`язку із загибеллю її сина.

Відповідно до даних картки особового рахунку працівника за 2025 рік відповідач нарахував і виплатив ОСОБА_2 грошове забезпечення до виплати у розмірі 740592,45 гривні.

Згідно з платіжною інструкцією від 24.04.2025 № 2149 відповідач виплатив ОСОБА_6 грошове забезпечення загиблого за квітень 2025 року в розмірі 725992,45 гривні.

Натомість позивачці було виплачена допомога на поховання загиблого за квітень 2025 року в розмірі 14600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.04.2025 № 2150.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй усього грошового забезпечення її сина, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу першого частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Абзацом третім пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до абзацу третього пункту 7 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1 розділу ХХХ Порядку № 260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, Порядком № 260 встановлено наступну черговість на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, який помер (загинув):

1) дружина (чоловік);

2) повнолітні діти, які проживали разом з нею (ним), або законні представники (опікуну, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства незалежно від їх віку);

3) особи, які перебувають на утриманні військовослужбовця, або батьки;

4) інші спадкоємці відповідно до чинного законодавства України.

Особи відповідної черги отримують право на отримання грошового забезпечення померлого (загиблого) військовослужбовця отримують лише у випадку, коли відсутні особи попередньої черги.

Тобто батьки померлого (загиблого) військовослужбовця мають право на отримання його грошового забезпечення у випадку, коли у нього (неї) були відсутні:

дружина (чоловік);

повнолітні діти, які проживали разом з нею (ним), або законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства незалежно від їх віку).

Суд встановив, що ОСОБА_7 є неповнолітньою донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.04.2017 серія НОМЕР_3 , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.01.2025 та карткою соціально-демографічних даних ОСОБА_2 від 19.04.2024.

17.01.2025 ОСОБА_6 , з якою ОСОБА_2 розірвав шлюб 03.03.2017 відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.03.2017 серія НОМЕР_4 , подала відповідачу заяву про виплату їй, як матері доньки ОСОБА_2 , його грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачка не має права на отримання грошового забезпечення ОСОБА_2 , оскільки наявними є особи вищої черги на її отримання, а саме: ОСОБА_6 , як законна представниця ОСОБА_7 доньки ОСОБА_2 .

Крім цього, відповідно до даних картки особового рахунку працівника за 2025 рік відповідач нарахував і виплатив ОСОБА_2 грошове забезпечення до виплати у розмірі 740592,45 гривні.

Згідно з платіжною інструкцією від 24.04.2025 № 2149 відповідач виплатив ОСОБА_6 грошове забезпечення загиблого за квітень 2025 року в розмірі 725992,45 гривні.

Натомість позивачці було виплачена допомога на поховання загиблого за квітень 2025 року в розмірі 14600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.04.2025 № 2150.

Тобто відповідач нарахував і виплатив усе грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 11 вересня 2025 року