Справа № 580/4056/25
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року справа № 580/4056/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся адвокат Слободянюк А.І. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Черкаської митниці (18007, м. Черкаси, вул. О.Дашкевича, 76) в якій просить:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Р) від 30.12.2024 №UА43 за підписом начальника Черкаської митниці Д. Дорофія та податкове повідомлення-рішення (форма Р) від 30.12.2024 №UА44 за підписом начальника Черкаської митниці Д. Дорофія.

-cтягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці на користь ОСОБА_1 судові витрати, зокрема, витрати на відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивачем був розмитнений ввезений легковий автомобіль «HYUNDAI IX 35» за митною декларацією від 10.12.2019 №UA100670/2019/110550. Однак, позивачем було отримано акт документальної невиїзної перевірки, де вказано про виявлене порушення у зв`язку з якими прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про протиправне донарахування митних платежів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та зазначає, що висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та порушення вимог Податкового кодексу України, а тому винесення податкового повідомлення-рішення є правомірним.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов такого висновку.

Транспортний засіб «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ), було ввезено на митну територію України на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2019 № б/н, згідно з яким «Bergslagenc Skogstjanst AB» , Eddavagen 2, 73743, Fagersta) продано даний транспортний засіб ОСОБА_1 (НС475219, Україна) за 25000,00 SEK (шведських крон).

Згідно з відомостями граф МД № 110550 ОСОБА_2 задекларував:

-в графі 8 «Одержувач»: ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській обл., 21.12.1996р., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

-в графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання»: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській обл., 24.04.1998р., місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- у графі 15 МД «Країна відправлення/експорту»: SE (Швеція);

- у графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком»: 25000,00 SEK (шведських крон);

- у графі 23 «Курс валюти»: 2,48826500;

- у графі 34 МД «Код країни походження»: SK (Словацька Республіка);

- у графі 36 МД «Преференції»: 000/000/000 (без преференцій);

- у графі 43 «Код МВВ»: 6 (резервний метод визначення митної вартості), відповідно до статті 64 Митного кодексу України;

- у графі 45 «Коригування»: 91822,59 гривень.

Таким чином, за результатами аналізу інформації та документів, отриманих Листом №UTR2023-27 та документів наданих до митного оформлення, встановлено, що:

1) дані рахунку від 04.12.2019 № 11 ідентифікуються з відомостями договору купівлі продажу від 03.12.2019 № б/н, поданого до МД № 110550 та документами, поданими під час митного оформлення транспортного засобу «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ) за:

- назвою марки автомобіля легкового: «HYUNDAI»;

- моделлю: «IX 35»;

- реєстраційним номером: « НОМЕР_4 »;

- номером кузова (VIN): « НОМЕР_1 »;

- продавцем «Bergslagenc Skogstjanst AB»;

- покупцем: « ОСОБА_3 ».

2) згідно відомостей у рахунку від 04.12.2019 № 11 вартість транспортного засобу складає 91000,00 SEK (шведських крон);

3) згідно відомостей у рахунку від 03.12.2019 № б/н, поданого до МД № 110550, транспортний засіб «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ) продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» ОСОБА_1 за ціною 25000,00 SEK (шведських крон).

Документів, що підтверджують суму сплачених коштів за транспортний засіб «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ), митне оформлення якого здійснено за НОМЕР_5 , під час декларування вказаного товару не подано.

Черкаською митницею проведено документальну невиїзну перевірку громадянином України ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 10.12.2019 №UA100670/2019/110550.

За результатами перевірки Черкаською митницею складений акт №19/24/7.27-19/ від 16.12.2024, яким встановлено порушення пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 Митного кодексу України в частині заявления достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та пункту 190.1. статті 190 Податкового кодексу України в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 43075,04 грн., у т.ч. ввізне мито 13 460,95 грн., податок на додану вартість 29 617,09 грн.

Мотивами слугувала інформації та документи, надані листом уповноважених органів Королівства Швеція № UTR 2023-27 доведеного до Черкаської митниці листом Держмитслужби від 15.06.2023 №26/26-04/7.27/1431, отриманого на запит Черкаської митниці від 06.01.2023 №7.27-1/19/4/131, складений відповідно до вимог наказу Держмитслужби України від 06.07.2005 №639 Про затвердження Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування за результатами перевірки, проведеної в рамках адміністративної допомоги, встановлено, що продаж товару «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ) на території Королівства Швеції здійснено на підставі рахунку від 04.12.2019 № 11. Згідно зазначеного рахунку, вказаний транспортний засіб було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» ОСОБА_1 за ціною 91000,00 SEK (шведських крон).

За результатами аналізу інформації та документів, отриманих листом № UTR 2023-27, з урахуванням інформації та документів, зазначених у пунктах 2.2, 2.3 частини ІІ акта перевірки, встановлено, що договір купівлі-продажу від 03.12.2019 № б/н, який був наданий під час митного оформлення транспортних засобів «HYUNDAI IX 35» за МД №110550 містить недостовірні відомості щодо вартості вищезазначених транспортного засобу.

На підставі акту перевірки митницею прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.12.2024 №UА43 та №UА44.

Вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Суд звернув увагу на постанову Черкаського апеляційного суду у справі №712/10557/23, провадження №33/821/120/24 від 02.12.2024 про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 483 та ч. 185 МК України у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд також звернув увагу, що митниця Швеції направила лист від 22.05.2023 № UTR 2023-27, яким повідомила, що провела розслідування щодо експорту 53 транспортних засобів в Україну, зазначених у додатку №1, та у рамках розслідування зв`язалася з попередніми власниками транспортних засобів у Швеції, які володіли ними перед продажем на експорт, щоб отримати необхідну документацію. Митниця Швеції звернула увагу, що не могла знайти жодної інформації про транспортні засоби в їх реєстрі. Це означає, що транспортні засоби, про які йде мова, не могли пройти митний контроль у Швеції. Відповідно до інформації, наданої деякими продавцями, з якими вдалося зв`язатись, покупець особисто забрав транспортний засіб і відповідав за експорт. Митниці невідомо, хто організовував митне оформлення. Оскільки шведська митниця не завершила процес митного оформлення, вона не має доступу до супровідної документації (включаючи контракти), окрім рахунків-фактур, отриманих щодо ціни, і, отже, не може провести повне порівняння з документами, наданими Державною митною службою України. Супровідні документи щодо ціни зазначено у додатках №2 та 3. Шведська митниця зазначила, що отримала інформацію з бізнес-системи продавця і через цей факт не може завірити дані як автентичні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою ст. 1 Митного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина 5 статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Статтею 345 МК України встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Статтею 352 МК України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка (ч. 1 ст. 354 МК України).

Тобто, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, є підставою для проведення перевірки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.04.2024 № 120/14574/21-а, у разі, якщо митний орган, приймаючи митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття рішень про донарахування податкових зобов`язань, проте у разі якщо митний орган не визначав митну вартість товару, а така вартість була визначена платником податку самостійно, то митний орган вправі здійснювати митний контроль і після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №808/1236/16 (адміністративне провадження №К/9901/18937/18).

Судом встановлено, що позивачем у справі ввезено на територію України транспортний засіб «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2019 № б/н, згідно з яким «Bergslagenc Skogstjanst AB» , Eddavagen 2, 73743, Fagersta) продано даний транспортний засіб ОСОБА_1 (НС475219, Україна) за 25000,00 SEK (шведських крон).

Митна вартість на вказаний автомобіль самостійно задекларована позивачем за резервним методом - 25000,00 SEK (шведських крон).

За результатами аналізу листа уповноваженого митного органу Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR 2023-27 та наданих до нього копій рахунків-фактур відповідачем встановлено, що продаж автомобіля «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ) здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку Bergslagenc Skogstjanst AB від 04.12.2019 № 11 за ціною 91000,00 SEK (шведських крон).

Отже інформація, зазначена у листі уповноваженого митного органу Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та надані копії вказаних рахунків-фактур не підтверджують автентичність документів, наданих позивачем при митному оформленні вказаного автомобіля - не підтверджує, що продаж автомобіля здійснено саме за вказаним рахунком-фактурою та відповідно до пункту частини 2 статті 351 МК України є підставою для проведення документальної перевірки позивача.

Згідно статті 272 МК України, підпункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру (п. 1 ч.1 ст. 279 МК України).

База оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, визначається відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. (частин 1, 2 статті 51 МК України)

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч.8 8 статті 264 МК України).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 276 МК України платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

За правилами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пункту 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Питання щодо визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами регламентується статтею 368 МК України Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів.

Відповідно до статті 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу шляхом прийняття письмового рішення за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається з акту перевірки, легковий автомобіль «HYUNDAI IX 35» (VIN: НОМЕР_1 ) був проданий Bergslagenc Skogstjanst AB громадянину України за ціною 91000,00 SEK (шведських крон).

При цьому, позивач не надав доказів на підтвердження оплати вартості автомобіля згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2019 № б/н за ціною 25000,00 SEK (шведських крон), як про це зазначено у ст. 368 МК України, а інформацією митного органу Королевства Швеції підтверджується інша вартість проданого на території Швеції автомобіля.

Отже в силу приписів МК України, відповідач має право самостійно визначити митну вартість автомобіля на підставі документів, зазначених у ст. 53 та 352 МК України.

Судом встановлено, що відповідач визначив митну вартість автомобіля за вартістю отриманою від уповноваженого митного органу Королівства Швеції інформацією, зазначеною у листі від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та документально підтвердженою згідно наданих копій рахунків-фактур продавця Bergslagenc Skogstjanst AB (Швеція) відомостями щодо вартісних характеристик автомобілів.

Верховний Суд у своїх постановах (від 05 березня 2019 року у справі №820/305/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 140/902/19) неодноразово зазначав, що підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань, під час ввезення товарів на митну територію України, може слугувати лише офіційна документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів.

Тобто у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 16.09.2014 №1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, вчинену у частині політичних положень (преамбула, стаття 1, розділи I, II, VII) 21 березня 2014 року в м. Брюсселі та у частині торговельно-економічних і галузевих положень (розділи III, IV, V, VI) 27 червня 2014 року в м. Брюсселі.

Згідно Протоколу 11 про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до угоди про асоціацію між ЄС та його країнами-членами, з одного боку, і Україною з другого боку, сторони домовились, що адміністративне співробітництво є важливим для реалізації та контролю преференційного режиму, наданого відповідно до цієї Глави, та підкреслюють свої зобов`язання боротися з незаконними діями та шахрайством в митних питаннях, пов`язаних з імпортом, експортом, транзитом товарів та їх розміщенням під будь-яким іншим митним режимом або процедурою, зокрема заходи заборони, обмеження або контролю.

Відповідно до ст. 8 вищевказаного Протоколу ІІ запитуваний орган повинен надіслати результати розслідувань органу-заявнику в письмовій формі разом із відповідними документами, завіреними копіями або іншими додатками. Ця інформація може бути надана в комп`ютеризованій формі, якщо орган-заявник не просив про інше.

Оригінали документів повинні бути передані тільки на запит у випадках, коли завірених копій буде недостатньо. Ці оригінали мають бути повернуті за першої можливості.

Згідно з ч. 8 ст. 94 КАС України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 53 МК України документом, який підтверджує митну вартість товарів, є: 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Суд з огляду на приписи ст. 53 МК України не погоджується з доводами позивача про те, що рахунки-фактури є лише розрахунковим документом, а не первинним документом, який свідчить про передачу автомобілів, позаяк його доводи стосуються підтвердження господарських операцій згідно законодавству України. Натомість у зовнішньоекономічній діяльності таким документом є саме рахунок-фактура.

Щодо посилання позивача на постанову Черкаського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі №712/10557/23 суд зазначає, що у вказаній постанові зроблено висновок про те, що отримані від митних органів Королівства Швеція документи є неналежними та недопустимими доказами.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже правові висновки, зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, не є обов`язковими для суду при розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини шостої статті 265 МК України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 293 МК України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

Згідно частини другої статті 293 МК України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Інші доводи позивача не спростовують встановлених вище обставин, тому суд не надає їм правової оцінки.

Згідно із пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до ч. 14 ст. 354 МК України, рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в актi про результати перевірки.

Положеннями ч. 6 ст. 345 МК України встановлено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, в порядку та у спосіб, встановлений законом, є законними та обґрунтованими, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР