Справа № 240/8323/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/8323/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні/призначенні пенсії відповідно ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року№ 3723-ХІІ «Про державну службу»;

- скасувати як протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №99 від 13.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у переведенні/призначенні пенсії відповідно ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити щодо ОСОБА_1 переведення та перерахунок пенсії згідно з положеннями ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» та п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ з 07.02.2025 та здійснити відповідну виплату пенсії на підставі Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.01.2025 №7.19-1/22/10/725 і №7.19-1/22/10/726.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирькій області як отримувач пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Позивач зазначає, що 07.02.2025 звернувся до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року (далі - Закон №889-VIII). Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ в Закарпатській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №99 від 13.02.2025 у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Позивач вважає протиправним вищевказане рішення з тих мотивів, що у нього наявні всі необхідні підстави (загальний стаж, стаж на посадах державної служби та необхідний вік) для переведення на пенсію державного службовця, та зазначає, що з 02.03.1993 по 01.08.2013 працював в митних органах, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання у визначеному законом порядку. Окрім того, позивач зазначає, що разом із заявою про перерахунок пенсії позивач надав відповідачу довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Житомирською митницею від 21.01.2025 які, на його думку, мають бути враховані при проведенні перерахунку пенсії. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ГУ ПФУ в Житомирській області 17.04.2025 надіслало відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнало, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що станом на 01.05.2016 позивач не займає посади державної служби та не має стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому ГУ ПФУв Закарпатській області було правомірно прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Особи, які станом на 01.05.2016 (дату набрання чинності Законом № 889-VIII) не мають необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, з урахуванням вимог, визначених у пунктах 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889- VIII не мають.

Від ГУ ПФУ в Закарпатській області 01.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що Управлінням правомірно відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до записів у трудовій книжці, позивач працював у митних органах України з 1992 року по 2013 рік та протягом періоду роботи в органах митної служби йому присвоювалися звання «інспектор митної служби», «радник митної служби», а ранги державного службовця не присвоювалися. Підпунктом 17 пункту 3 статті 3 Закону України №889-VIII передбачено, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу, а оскільки позивачу ранги державного службовця не присвоювалися, а присвоювалися персональні звання радника митної служби, відповідно, відсутні правові підстави для переходу на пенсію державного службовця.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 05.12.2015 отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Позивач звернувся 07.02.2025 до Управління із заявою щодо переходу на інший вид пенсії, а саме перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII ).

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ в Закарпатській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №99 від 13.02.2025 у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пункти 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17, від 27.01.2023 у справі №340/4184/21.

Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно, для обрахунку стажу державної служби за строк, що передує дню набрання чинності Законом №889-VIII, застосовується Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) та додаток до нього (були чинними до 01.05.2016).

Згідно з пунктом 1 Порядку №283 передбачалось, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України.

Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України, який набрав чинності з 01.06.2012 (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах), працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст.544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Положеннями частини першої статті 588 Митного кодексу України визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Також, частиною 17 статті 37 Закону №3723-ХІІ було визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо пенсійного забезпечення посадових осіб митних органів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ. На момент звернення із даною заявою він отримував пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV, що сторонами не заперечується.

При цьому, з трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 з 10.11.1992 по 01.08.2013 безперервно працював в митних органах на різних посадах. 01.06.1995 позивач склав присягу державного службовця, про що зроблено відповідний запис №28 у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

З огляду на встановлені обставини та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що періоди роботи позивача в органах державної митної служби зараховуються до стажу державної служби.

Проте, відповідач протиправно не врахував до стажу державної служби позивача увесь період його роботи в митних органах з 10.11.1992 по 01.08.2013, внаслідок чого дійшов хибного висновку, що станом на 01.05.2016 позивач не займав посаду державної служби та відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №99 від 13.02.2025 є необґрунтованим і підлягає скасуванню як протиправне.

Разом з тим, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує, що 02.07.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», набрала чинності з 20.07.2024, підлягає застосуванню з 01.01.2024, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», зокрема, доповнивши його пунктами 4-1 та 4-2.

Так, згідно з пунктом 4-2 Порядку №823 для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Постановою №823 визначені форми довідок про заробітну плату державних службовців, які видаються для призначення пенсій згідно із пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

З матеріалів справи вбачається, що разом із заявою позивач подавав довідки Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.01.2025 за №719-1/22/10/725 та №719-1/22/10/726, проте ГУ ПФУ в Закарпатській області при прийнятті спірного рішення не перевірив, чи відповідають подані довідки формі, передбаченій Постановою №823, яка набрала чинності 20.07.2024 та застосовується з 01.01.2024.

Крім того, у спірному рішенні відповідач не надав оцінку наявності у позивача необхідного віку та страхового стажу, які необхідні для призначення пенсії державного службовця.

Отже, при розгляді заяви позивача про призначення пенсії державного службовця відповідач не надав юридичної оцінки усім обставинам, які повинні враховуватись при призначенні такого виду пенсії, а суд в свою чергу не вправі перебирати на себе такі повноваження пенсійного органу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця без попередньої перевірки відповідачем виконання позивачем усіх умов, необхідних для такого призначення.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №99 від 13.02.2025 про відмову в перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 увесь період роботи в митних органах з 10.11.1992 по 01.08.2013 та повторно розглянути його заяву від 07.02.2025 про перехід на пенсію державного службовця з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. При цьому в задоволенні решти вимог позову слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Закарпатській області судовий збір в розмірі 605,60 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, 88008., ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №99 від 13.02.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в митних органах з 04 вересня 1986 року по 21 вересня 2020 року, повторно розглянути його заяву від 07.02.2025 про переведення на пенсію державного службовця та прийняти рішення з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні суду.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

15.09.25