Справа № 160/11106/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,
ознайомившись з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
ВСТАНОВИВ:
18 серпня 2025 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, направлена через підсистему Електронний суд 17.08.2025. Одночасно відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку, Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 серпня 2025 року визнав їх неповажними, у зв`язку з чим зазначену апеляційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання до суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви. Окрім того, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, суд запропоновував скаржнику у встановлений строк надати документ про сплату судового збору та докази надсилання позивачу з урахуванням положень статті 44 КАС України копії апеляційної скарги з доданими до неї документами.
Згідно довідки про доставку електронного листа, сформованої в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду, копію ухвали від 25.08.2025 про залишення апеляційної скарги без руху, доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 26.08.2025 о 16:58 год.
Підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 01.07.2025 було отримано Головним управлінням засобами електронного зв`язку 16.07.2025, в підсистемі «Документообіг» реєстрація цього судового рішення відбулася 16.07.2025, про що свідчить вхідна реєстрація.
Що стосується подачі апеляційної скарги 17.08.2025 до підсистеми «Електронний суд», то представник відповідача зазначає, що нею була допущена арифметична помилка при рахуванні строку на подачу апеляційної скарги.
Вивчивши аргументи заяви відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України, на яку посилається скаржник, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
В поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник, як і в апеляційній скарзі, знов наполягає на отриманні ним оскаржуваного судового рішення саме 16.07.2025.
Втім такі доводи скаржника не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку, виходячи із наступного.
Положеннями частин п`ятої, шостої статті 251 КАС України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023) передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Частиною сьомою статті 18 КАС України визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Тобто у розумінні статті 251 КАС України врученим належим чином є судове рішення, яке було доставлено до електронного кабінету особи, а якщо такий електронний кабінет в учасника справи відсутній - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення.
Як встановлено судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, оскаржуване рішення суду першої інстанції від 01.07.2025 було надіслано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» та доставлено до його електронного кабінету 02.07.2025 о 23:30 год., що в свою чергу свідчить про те, що датою вручення вказаного рішення, з урахуванням приписів ч.6 ст.251 КАС України, є 03.07.2025.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як суб`єкт владних повноважень має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, до якого 02.07.2025 о 23:30 год. доставлено оскаржуване судове рішення в електронному вигляді, що є належним врученням у розумінні приписів КАС України.
Отже, наведені скаржником доводи щодо отримання оскаржуваного судового рішення лише 16.07.2025 спростовуються відомостями КП ДСС, та до того ж така дата отримання не підтверджена скаржником жодними доказами.
Суд також відхиляє аргументи скаржника щодо реєстрації оскаржуваного судового рішення в підсистемі «Докментообігу» Головного управління 16.07.2025, як підставу для поновлення пропущеного строку, оскільки така дата лише свідчить про реєстрацію кореспонденції суду при надходженні до органу в його внутрішній електронній підсистемі та не може свідчити про фактичну дату вручення рішення суду.
Що стосується доводів представника відповідача щодо допущення нею арифметичної помилки при рахуванні строку на подання апеляційної скарги, то такі не свідчать про поважність причин пропуску строку в розумінні статті 121 КАС України, оскільки дана обставина носить суб`єктивний характер та не вказує на наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів, які б перешкоджали своєчасному апеляційному оскарженню судового рішення у цій справі.
Скаржник є державним органом і неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з його боку, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Суд зазначає, що обставини організації трудового процесу в межах одного державного органу та визначення відповідальних осіб є суб`єктивними, та, відповідно, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Законодавством покладено обов`язок дотримання процесуальних строків саме на учасника справи, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а не на його окремих працівників.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, особливості організації роботи в установі жодним чином не впливають на неухильність виконання своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань.
Державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскарженні судових рішень в апеляційному/касаційному порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Також, суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними.
Оскільки подана заява не містить інших поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, то у її задоволенні слід відмовити.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з 12.09.2025 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров