Справа № 520/10962/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 вересня 2025 року № 520/10962/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в районі Крайній Півночі рф вахтовим методом з 01.01.1992 (загальний період з 11.04.1991 року по 01.02.1995 року) по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року та не зарахування до пільгового стажу періодів роботи в районі Крайній Півночі рф вахтовим методом з 26.08.1988 по 01.11.1989 року, з 15.11.1989 по 08.04.1991 року, з 11.04.1991 року по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року, та періоду служби в армії з 26.10.1985 по 07.12.1987 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.11.2024 року № 85 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з районі Крайній Півночі рф вахтовим методом з 01.01.1992 (загальний період з 11.04.1991 року по 01.02.1995 року) по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року, згідно записів в трудової книжки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районі Крайній Півночі рф вахтовим методом з 26.08.1988 по 01.11.1989 року, з 15.11.1989 по 08.04.1991 року, з 11.04.1991 року по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року, та період служби в армії з 26.10.1985 по 07.12.1987 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та призначити пенсію з дати звернення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районі Крайній Півночі рф вахтовим методом з 01.01.1992 (загальний період з 11.04.1991 року по 01.02.1995 року) по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року та не зараховано до пільгового стажу періодів роботи в районі Крайній Півночі рф вахтовим методом з 26.08.1988 по 01.11.1989 року, з 15.11.1989 по 08.04.1991 року, з 11.04.1991 року по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року, та періоду служби в армії з 26.10.1985 по 07.12.1987 року.

Представником відповідача надано пояснення по справі, в яких він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, перевіривши оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 14.11.2024 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Після реєстрації заяви на вебпорталі Пенсійного фонду України, заява ОСОБА_1 про призначення пенсії, була розглянута головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення від 20.11.2024 року № 85 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу, передбаченого п п .2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, вказаним рішенням додатково зазначено, що необхідний вік становить: 55 років, вік заявника: 58 років. Необхідний страховий стаж становить: не менше 30 років. Страховий стаж заявника становить: 26 років 8 місяців 18 днів. Необхідний пільговий стаж становить: 12 років 6 місяців. Пільговий стаж заявника: 4 роки 7 місяців 10 днів (список № 2 - 1 рік 8 місяців 21 день + навчання за фахом - 2 роки 10 місяців 19 днів).

Пенсійним фондом зазначено, що за наданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності в російській федерації з 01.01.1992 (загальний період з 11.04.1991 по 01.02.1995) згідно з записом в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 20.07.1984 року, оскільки до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби/навчання) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 року росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Пільговий стаж за списком № 2 враховано повністю відповідно до Рішень комісії про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи № 181/8-21 від 29.10.2021 року та № 81/4-22 від 28.09.2022 року.

Позивач не погодившись із вищевказаним рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.п. 1, 2. 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить записи про спірні періоди роботи позивача.

Суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача в російській федерації.

Суд звертає увагу на ту обставину, що оскільки трудовий стаж набутий позивачем на території російської федерації, тому при визначені права на пенсійне забезпечення суд відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 1058-IV вправі застосовувати міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, суд зазначає, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та Угода між Урядом України і урядом російської федерації Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країни від 14.01.1993 підлягають застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача, оскільки вказані Угоди були чинними на час роботи позивача на території російської федерації і позивач мав легітимні очікування щодо його пенсійного забезпечення.

Таким чином стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Отже, підстави незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на території зазначеної держави, наведені в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.22.2024 є протиправними, оскільки позивач працював на зазначеній території під час чинності Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому мав легітимні очікування щодо зарахування таких періодів до страхового стажу.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.07.1984 року: з 26.08.1988 по 01.11.1989 року, з 15.11.1989 по 08.04.1991 року, працював в районі Крайньої Півночі вахтовим методом; з 01.01.1992 (загальний період з 11.04.1991) по 01.02.1995 року, з 02.02.1995 по 30.06.2000 року працював в районі Крайньої Півночі; з 26.10.1985 по 14.12.1987 року проходив службу в армії.

Отже, наявні підстави для зарахування вказаних періодів до страхового стажу.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу не врахував всіх обставин, які мають значення для прийняття вказаного рішення, з огляду на що воно є необґрунтованим, отже підлягає скасуванню.

Щодо зарахування певних певних періодів до пільгового стажу позивача.

Так, відповідно до спірного рішення пільговий стаж позивача за списком № 2 враховано повністю відповідно до Рішень комісії про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи № 181/8-21 від 29.10.2021 року та № 81/4-22 від 28.09.2022 року.

При цьому, суд зазначає, що рішення комісії про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи № 181/8-21 від 29.10.2021 року та № 81/4-22 від 28.09.2022 року, станом на час розгляду даної справи є чинними, позивач не оскаржує їх в даній позовній заяві, отже вони не є предметами даного розгляду та суд не надає оцінку їх правомірності.

З огляду на що, підстави для задоволення позовної заяви в цій частині відсутні.

Окремо суд зазначає, що вказане не позбавляє позивача можливості оскаржити вказані рішення відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позивних вимог шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.11.2024 року № 85 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024 з урахуванням висновків суду.

Щодо решти позовних вимог, суд вважає їх передчасними, спрямованими на майбутнє, отже такими, що задоволенню не підлягають, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, наразі спір з приводу вказаних обставин відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.11.2024 року № 85 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, 61022, 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.