Справа № 140/3674/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/3674/24 пров. № А/857/17558/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, прийняте суддею Андрусенко О.О. у місті Луцьку, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 08.03.2024 №29 про відмову у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі Закон №889-VІІІ);

- зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону №889-VІІІ з дати звернення (29.02.2024), з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації від 28.02.2024 №12/02/2-24 та №12/02/2-24.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 08 березня 2024 №29; зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 29 лютого 2024 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 889-VIII та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.02.2024 за №12/02/2-24 та №12/02/2-24. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд зазначив проте, що ОСОБА_1 раніше отримував пенсію відповідно до Закону №3723-XII, однак подібне не позбавляє його права перейти з пенсії за віком, яку він отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію за віком в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом.

Суд не погодився із висновком відповідача-1 про недоцільність виплати пенсії за Законом №889-VIII через те, що розрахований розмір пенсії буде меншим ніж той, який виплачується за Законом №1058-IV, оскільки саме пенсіонер має право вирішити, який вид пенсії він бажає отримувати за умови додержання вимог, передбачених законом.

Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення. Таким чином, необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ у Волинській області.

Суд звернув увагу, що у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені у довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Будь-яких доказів на підтвердження невідповідності виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації довідок від 12.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця вимогам Порядку №622 відповідачами не подано та матеріали справи таких не містять.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Полтавській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Позивач з 26.07.2002 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ, з 01.06.2020 його було переведено на пенсію по інвалідності згідно із Законом №1058-IV, а з 01.03.2022 переведено на пенсію за віком згідно із Законом №1058-IV,

Тобто позивач до 01.06.2020 отримував пенсію державного службовця, а з вказаної дати його переведено на пенсію відповідно до Законом №1058-IV.

Отже, позивач реалізував своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом №889-VIII, а тому, не відноситься до осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу» №3723-XII за певних умов після 01.05.2016.

Щодо висновку суду, що розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у ГУ ПФУ в Полтавській області не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічного правового висновку дійшов й Верховний Суду у постанові №234/6967/17 від 29.09.2022.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.07.2002 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ, з 01.06.2020 його було переведено на пенсію по інвалідності згідно із Законом №1058-ІV, а з 01.03.2022 переведено на пенсію за віком згідно із Законом №1058-ІV, що підтверджується розрахунком стажу форма РС-право, рішеннями від 05.06.2020 за №29, від 06.03.2023 за №29.

29.02.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням, в т. ч. довідки Департаменту соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації від 28.02.2024 за №12/02/2-24 та №12/02/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області та рішенням якого від 08.03.2024 за №29 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки перехід на пенсію за віком не є доцільним, тому що розмір пенсії після перерахунку складатиме 4046,10 грн. (на даний час пенсіонер отримує пенсії згідно Закону №1058-ІV в розмірі 12060,18 грн.); перерахунок з нової довідки про заробітну плату законом не передбачено.

Спірним у цій справі є рішення пенсійного органу про відмову в переході з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі як і раніше - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до преамбули Закону № 1058-ІV, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону № 1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі, як і раніше - Закон № 889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей Закон набув чинності 01.05.2016.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі, як і раніше - Закон № 3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016, відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі № 822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі № 466/6057/17, від 16.12.2021 у справі № 538/804/17, від 22.06.2021 у справі № 308/67/17, від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі № 431/991/17.

У свою чергу матеріалами справи підтверджено, що у позивача наявний страховий стаж (понад 58 років), стаж державної служби - понад 36 років, який здобутий до 01.05.2016, що підтверджується формою РС-Право (а.с. 56 зворот) та копією трудової книжки позивача; він досяг пенсійного віку (на час звернення із заявою мав повних 79 років).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у ГУ ПФУ в Полтавській області не було фактичних та правових підстав для відмови у переведенні на пенсію за Законом №889-VIII позивача, у якого наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державного службовця згідно із пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону та відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

На дату звернення позивача до відповідача із заявою про переведення його із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», позивачу виповнилося 79 років, тобто умова щодо віку виконується (60 років), та останній має загальний страховий стаж понад 58 років, тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу теж виконується.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

Щодо позовної вимоги про визначення розміру пенсії з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.02.2024 за №12/02/2-24 та №12/02/2-24, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Так, позивач на час звернення за призначенням пенсії не займав посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, пенсія позивачу підлягає обчисленню у відсотковому співвідношенні від заробітку, зазначеного у відповідних довідках.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі № 340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та підтримано Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2025 в справі № 580/6600/24.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про часткове задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Водночас, доводи апелянта про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.02.2024 за №12/02/2-24 та №12/02/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) були долучені до заяви про переведення відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак не стосуються перерахунку в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року в справі №140/3674/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар