Справа № 320/45099/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

12 вересня 2025 року Київ № 320/45099/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника 29.08.2025 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований 05.09.2025) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) правил військового обліку.

11.09.2025 через підсистему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позову (зареєстрована 12.09.2025), відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам Національної поліції в особі їх посадових осіб вчиняти дії для примусової доставки в територіальні центри комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви зазначає, що під час перевірки своїх облікових даних у мобільному застосунку Резерв+, ОСОБА_1 було виявлено, що в системі відображається повідомлення про порушення ним правил військового обліку, при цьому стрічка для відображення статусу має червоний колір, що згідно з роз`ясненням Міноборони означає, що по цій особі було направлення до органів Національної поліції для примусової доставки в ТЦК та СП.

Водночас, заявник зазначає, що ним виконані вимоги закону щодо оновлення даних, жодних повісток від ТЦК та СП не отримував, відповідно правил військового обліку не порушував. 13.06.2025 представником позивача - адвокатом Кравцем Р.Ю., був поданий адвокатський запит № 803 з метою з`ясування підстав для оголошення в розшук.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4942 від 25.06.2025 було роз`яснено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є порушником військового обліку, що не уточнив вчасно облікові дані (відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Звернули увагу суду, що відповідачем не було вказано, які саме облікові дані ОСОБА_1 не оновив. Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 було зазначено, що справа про адміністративне правопорушення не розглядалася, протокол та постанова не складалися.

Крім того, вказали, що відповідно до електронного військово-облікового документу ОСОБА_1 із застосунку Резерв+, останнім дані уточнені вчасно, а саме: 01.07.2024.

Також представником заявника в інтересах ОСОБА_1 була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_2 заява № 964 від 16.07.2025 щодо виключення відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг).

У відповіді на цю заяву відповідач вказав про те, що ОСОБА_1 є порушником військового обліку з 30.05.2025, оскільки не уточнив вчасно облікових даних (стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Разом із тим, на переконання заявника, відповідачем не було уточнено, які саме облікові дані заявник не оновив. Такі відомості, на думку заявника, є суперечливими, оскільки відповідно до інформації, яка міститься у військово-обліковому документів в мобільному застосунку Резерв+, ОСОБА_1 облікові дані було оновлено вчасно, а саме 01.07.2024.

Необхідність забезпечення позову у вигляді заборони органам Національної поліції примусово доставляти заявника до ТЦК та СП у заяві обумовлюється тим, що в мобільному застосунку «Резерв+» відображається червоний статус з повідомленням про нібито порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та направлення його даних до поліції для примусового доставлення в ТЦК та СП. На переконання заявника, це створює реальну загрозу застосування до нього примусових заходів, попри відсутність належних правових підстав. Відповідач не надав жодних конкретних відомостей про те, які саме дані заявник не уточнив, а також визнав, що протокол про адміністративне правопорушення не складався і постанова про притягнення до відповідальності не виносилася.

Зазначають, що за відсутності забезпечення позову існує ризик, що заявника може бути незаконно доставлено до ТЦК та СП ще до розгляду справи по суті, що призведе до порушення його прав. Навіть короткочасне незаконне затримання суперечить принципу презумпції невинуватості й може зробити майбутнє рішення суду фактично неефективним.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття таких заходів вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням усіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваним діям/бездіяльності, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Крім того, до заяви не надано жодних доказів, що по відношенню до позивача з боку відповідача або інших осіб почали вчинятися дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у т.ч. відправленням на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби, навчальних (тренувальних) центрів тощо, або доставлення до ТЦК та СП.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Скрипка І.М.