Справа № 140/12736/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/12736/24 пров. № А/857/13140/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Бюро економічної безпеки України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про зарахування до вислуги років час роботи в державних органах,

суддя у І інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 05 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зарахувати до вислуги років час роботи в державних органах: з 01.11.2004 по 30.03.2006 в органах Державної податкової інспекції України, з 31.03.2006 по 29.01.2012 в органах Державної податкової адміністрації України, з 30.01.2012 по 27.05.2013 в органах Державної податкової служби України, з 28.05.2013 по 26.10.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 27.10.2014 по 19.08.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 20.08.2019 по 24.04.2023 в органах Державної податкової служби України, з 25.04.2023 по 26.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 19 років 07 місяців 19 днів, як такий, що відповідає абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі №140/12736/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачка належними документами підтвердила період державної служби з 01.11.2004 по 30.03.2006 в органах Державної податкової інспекції України, з 31.03.2006 по 29.01.2012 в органах Державної податкової адміністрації України, з 30.01.2012 по 27.05.2013 в органах Державної податкової служби України, з 28.05.2013 по 26.10.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 27.10.2014 по 19.08.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 20.08.2019 по 24.04.2023 в органах Державної податкової служби України, з 25.04.2023 по 26.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 19 років 07 місяців 19 днів, для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України.

Отже, з урахуванням того, що позивачка проходить службу у Бюро економічної безпеки України, відповідач протиправно не зарахував час її роботи з 01.11.2004 по 30.03.2006 в органах Державної податкової інспекції України, з 31.03.2006 по 29.01.2012 в органах Державної податкової адміністрації України, з 30.01.2012 по 27.05.2013 в органах Державної податкової служби України, з 28.05.2013 по 26.10.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 27.10.2014 по 19.08.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 20.08.2019 по 24.04.2023 в органах Державної податкової служби України, з 25.04.2023 по 26.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років у Бюро економічної безпеки України.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Бюро економічної безпеки України (далі БЕБ), яке у своїй скарзі просило скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначив, що судом першої інстанції неправильно здійснено тлумачення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та норм постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому скаржник наголошує, що до вислуги років зараховується час роботи в державних органах у разі переходу виключно на військову службу в органи і військові формування, зокрема Бюро економічної безпеки України.

Стверджує, що суд першої інстанції не надав оцінку доводам викладених у відзиві на позовну заяву, проігнорувавши важливий аспект, який необхідно було дослідити та на дати відповідь, що стосується тлумачення норми, де йдеться про перехід на військову службу.

Окрім того звертає увагу, що позивач не виконує функцій, пов`язаних з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, проходячи службу в БЕБ. Проходження служби в Бюро економічної безпеки України не вказує на приналежність позивача до військової служби, оскільки несення служби в органі та військова служба в органі має різні за своєю природою та правовим регулюванням значення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 25.04.2023 по теперішній час проходить службу в БЕБ, наказом від 26.06.2024 №227-к/ДСК-ДП призначена на посаду старшого аналітика Департаменту аналізу інформації та управління ризиками БЕБ.

Наказом БЕБ від 27.06.2024 №237-к/ДСК-ДП позивачці присвоєно спеціальне звання лейтенант Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до пункту 8 Інструкції Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки, затвердженої наказом Бюро економічної безпеки України 19.04.2022 №70, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.04.2022 за № 444/3778, центральна комісія БЕБ з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років (далі - центральна комісія) склала висновок від 27.06.2024, яким зарахувала позивачці до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років період з 27.06.2024 по 27.06.2024 00 років 00 місяців 01 день .

Комісією не враховані періоди державної служби позивачки згідно із записами трудової книжки та довідкою ОК-5: з 01.11.2004 по 30.03.2006 в органах Державної податкової інспекції України, з 31.03.2006 по 29.01.2012 в органах Державної податкової адміністрації України, з 30.01.2012 по 27.05.2013 в органах Державної податкової служби України, з 28.05.2013 по 26.10.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 27.10.2014 по 19.08.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 20.08.2019 по 24.04.2023 в органах Державної податкової служби України, з 25.04.2023 по 26.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 19 років 07 місяців 19 днів.

Не погоджуючись із незарахування періодів проходження державної служби з 01.11.2004 по 30.03.2006 в органах Державної податкової інспекції України, з 31.03.2006 по 29.01.2012 в органах Державної податкової адміністрації України, з 30.01.2012 по 27.05.2013 в органах Державної податкової служби України, з 28.05.2013 по 26.10.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 27.10.2014 по 19.08.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 20.08.2019 по 24.04.2023 в органах Державної податкової служби України, з 25.04.2023 по 26.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України до періоду проходження служби в Бюро економічної безпеки України, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 30 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» (далі Закон №1150-IX) встановлено, що держава забезпечує соціальний захист працівників Бюро економічної безпеки України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом. Пенсійне забезпечення осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як передбачено пунктом «и» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно з абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Пунктом 34 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333 (далі Положення №1333) встановлено, що для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховується служба, визначена в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць). Порядок обчислення стажу для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, встановлюється Директором БЕБ.

На виконання вказаної норми Положення №1333 наказом БЕБ від 19.04.2022 №70 затверджено Інструкцію з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки (далі Інструкція №70).

Пунктом 2 Інструкції №70 передбачено, що визначення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ здійснюється комісією з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років (далі - комісія).

Для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховуються періоди служби, визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».

Пунктом 10 Інструкції №70 визначено, що особам, які мають спеціальні звання БЕБ, яким у встановленому законодавством порядку зараховано до вислуги років раніше не враховані періоди служби, доплата надбавки за вислугу років здійснюється з дня надання ними документів, що підтверджують їх період служби (роботи).

До документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, належить трудова книжка (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

Виходячи з наведеного, апеляційний дійшов висновку, що Законом №2262-XII, Постановою №393, Інструкцією №70, а також Положенням №1333 чітко передбачено обов`язковість врахування до вислуги років стажу державної служби, що набутий особою до переходу на службу до Бюро економічної безпеки України.

Щодо тверджень скаржника про те, що час роботи в державних органах на державній службі зараховується до вислуги років тільки при переході на військову службу в органи і військові формування відповідного органу державної влади, то до таких суд відноситься критично, оскільки відповідно до пункту "и" частини 1 статті 17 Закону №2262-XII та пункту 1 Постанови № 393 служба в Бюро економічної безпеки України відноситься до переліку видів служби, яка зараховується до вислуги років для призначення пенсії.

Додатково суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що наказом БЕБ від 27.06.2024 №237-к/ДСК-ДП ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання лейтенант Бюро економічної безпеки України, а отже відповідно до приписів статті 30 Закон №1150-IX вона користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", а її пенсійне забезпечення здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на відміну від державних службовців БЕБ, пенсійне забезпечення яких здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Бюро економічної безпеки України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі №140/12736/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар