Справа № 478/990/25
Суддя: Томашевський О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №478/990/25
Пров. №2-а/478/10/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

з участю:

секретаря судового засідання Луговської А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в залі суду с-ща Казанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що згідно оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Із даною постановою він не згодний оскільки її було винесено не за факт скоєного позивачем правопорушення, а за вказівкою начальника СПД № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області. При цьому позивач вказує, що патрульний поліцейський був обізнаний про те, що позивач має посвідчення водія.

Також позивач вказує, що винесена відносно нього постанова не передбачена наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року.

З урахуванням наведеного, позивач просить суд:

- визнати неправомірними діями Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області щодо складання постанови серії ЕНА № 5398166 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- скасувати адміністративну постанову серії ЕНА № 5398166 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження за відсутності складу правопорушення.

Ухвалою суду від 19.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 липня 2025 року до суду надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області копії матеріалів адміністративної справи.

01 вересня 2025 року від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області на адресу суду також надійшов DVD-диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора щодо складення адміністративних матеріалів відносно позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання про розгляд справи за участю сторін, судом розглянуто справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.08.2025 року патрульним поліцейським Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Мішурою М.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5398166, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 05.08.2025 року о 08 год 47 хв., в с-щі Казанка, по вул. Миру, біля будинку № 146, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки ЗАЗ СЕНС, днз НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії В, чим порушив п.2.1А ПДР України і таким чином скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач не погоджується із винесеною постановою мотивуючи свою незгоду тим, що 05 серпня 2025 року він мав суперечку із дружиною внаслідок чого на телефонний номер спецлінії № 102 було передано повідомлення про вчинення домашнього насильства. У зв`язку з наведеним повідомленням, додому позивача прибули представники поліції та він разом із дружиною поїхали до приміщення Сектору поліцейської діяльності для надання пояснень. Прибувши до приміщення поліції його зустрів начальник Сектору поліцейської діяльності, який почав кричати та застосовувати нецензурну лайку на адресу позивача та погрожував останньому притягненням до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом без посвідчення водія.

В результаті наведеного, 15 серпня 2025 року Сектором поліцейської діяльності було надіслано на адресу матері позивача супровідний лист, до якого було надано спірну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, позивач вказує, що постанову було винесено відносно нього пізніше за часом та за вказівкою начальника СПД та всупереч тому, що він має водійське посвідчення зі строком дії до 24.10.2049 року. Також позивач вказує на невідповідність постанови формі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, яким було затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У цей же час відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зазначені категорії справ стосуються перевірки судом рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Національної поліції, визначається положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України Про дорожній рух установлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вимогами п.2.1 А Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач 05 серпня 2025 року керував транспортним засобом марки ЗАЗ СЕНС, днз НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії В, чим порушив п.2.1А ПДР України.

Наведені обставини встановлено судом з огляду на аналіз постанови серії ЕНА №5398166 від 05.08.2025 року та перегляду відеозапису з нагрудного відеореєстратору, який надійшов на адресу суду 01 вересня 2025 року від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області, який міститься на DVD-диску.

Так, з проглянутого відеозапису судом чітко встановлено зупинення патрульними поліцейськими транспортного засобу під керуванням позивача, який на прохання поліцейського повідомив про відсутність водійського посвідчення відповідної категорії. Крім цього, на прохання поліцейського надати електронне посвідчення водія за допомогою системи ДІЯ, позивач повідомив про відсутність такого в електронній системі.

Відповідні обставини спростовують доводи позивача наведені ним в позові, зокрема, про те, що він не керував транспортним засобом на момент, коли приїхали поліцейські та те, що адміністративна справа пов`язана із вчиненням домашнього насильства.

Щодо доводів позивача про те, що постанову було складено після його повернення з відділення поліції та, що підставою складання постанови була лише вказівка начальника СПД, то вони не знаходять свого підтвердження з матеріалів справи та взагалі нічим не доводяться. Напроти, з проглянутого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратору вбачається як позивач пояснює поліцейському, що не має із собою посвідчення водія але, при цьому, приїхав за дітьми, тобто, позивач свідомо керував транспортним засобом не маючи водійського посвідчення при собі.

Суд вважає хибними доводи позивача й з приводу того, що він має посвідчення водія, оскільки з оскаржуваної постанови вбачається, що саме на момент керування транспортним засобом позивач не мав при собі відповідного посвідчення водія і саме вказане правопорушення інкриміновано позивачу, що відповідає ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Що стосується форми постанови, то суд зазначає наступне.

За змістом п. 5розділу ІV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову складено відносно позивача у вигляді стрічки, що відповідає вимогам Інструкції № 1395.

В той же час, оскаржувана постанова містить відомості що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції № 1395 та ст. 283 КУпАП, зокрема: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В сукупності встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.126, 222, 251, 283 КУпАП, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області, третя особа: ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02.09.2025 року.

Суддя О.О. Томашевський