Справа № 932/8433/25
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/8433/25
Провадження № 2-а/932/186/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Христюк М. В.

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ГУНП в Дніпропетровській області, ДПП

представник відповідача ГУНП в Дніпропетровській області: Ковальова А. І.

представник відповідача ДПП: Машталер А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача

Постановою ЕНА № 5101791 від 29.06.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 гривень. Позивач заперечує вчинення нею порушення ПДР України з наступних підстав. Відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами порушення нею ПДР України або її участі в ДТП на момент здійснення зупинки, а тому поліцією порушено п. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що на момент перевірки у неї був чинний електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладений з ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», номер поліса 226720159, дійсний з 25.01.2025 по 24.01.2026., який підтверджується в базі МТСБУ, доступ до якої має інспектор поліції. Таким чином, факт наявності поліса відповідач мав можливість встановити одразу, без обов`язку пред`явлення його в паперовому вигляді позивачем. Однак відповідач заявив, що йому невідомо про жодну централізовану базу даних до якої вноситься інформація про укладені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відмовився взяти до уваги пред`явлений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 226720159 у електронному вигляді, відмовився здійснити перевірку за допомогою електронної системи, зокрема через базу даних МТСБУ по державному номеру транспортного засобу та номеру страхового полісу та виніс оскаржувану постанову. Крім цього додає, що вимога капрала поліції ОСОБА_2 про перевірку документів була здійснена на блокпості, де вона самостійно здійснила зупинку свого транспортного засобу за ПДР України.

Представник відповідача ДПП Машталер А. А. надала відзив на позовну заяву де зазначила, що під час перевірки документів виявилося, що водій керувала автомобілем та не мала при собі чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушила п. 2.1 ґ) ПДР України.

Щодо правомірності зупинки, то відповідач посилається на п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», Указ Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на п.п. 3-5 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в України або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затв. постановою КМУ № 1455 від 29.12.2021, наказ Голови Національної поліції України № 124 від 14.02.2022 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності», п. 19 спільного наказу Дніпропетровської обласної військової адміністрації, Оперативного угрупування військ «Харків», Оперативного угрупування військ «Запоріжжя» та Оперативного угрупування військ «Херсон» № 137/0/13-23/4916/189/442 на строк дії правового режиму воєнного стану встановлено особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на території Дніпропетровської області, п. 5, абз. 11 п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану. Отже, зупинка поліцейським транспортного засобу під керуванням позивача під час її проїзду через блокпост є обґрунтованою і заснована на вимогах чинного законодавства України. Обставини здійснення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом, який був покладений в основу прийнятого інспектором рішення, з якого вбачається, що при собі страхового полісу у водія не було, під час спілкування з поліцейським останній роз`яснив ОСОБА_1 що страховий поліс має бути при собі або в паперовому вигляді або в електронному (електронний договір страхування в форматі пдф). Також інспектор зазначив, що в базі страховий поліс не б`ється, тож підтвердити наявність такого полісу міг тільки водій, надавши його поліцейському, але цього зроблено не було. Також, ч. 3 ст. 286 КАС України не передбачає визнання постанови протиправною. Підсумовуючи наведене, вважають позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивачем було заявлено клопотання про витребування у відповідача відеозапису з бодікамери поліцейського, суд вважає за необхідне залишити клопотання без задоволення, оскільки ДПП до відзиву надало відеозапис з бодікамери поліцейського.

Відповідачем ГУНП в Дніпропетровській області подано клопотання про заміну відповідача,яке було задоволено частково та залучено іншого відповідача ДПП.

Інших заяв та клопотань в порядку ст. 166 КАС України, сторонами не подано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 28.07.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 19.08.2025 залучено іншого відповідача Департамент патрульної поліції.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

29.06.2025 поліцейським 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гаренко Д. В. було прийнято постанову серії ЕНА № 5101791 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 гривень. За змістом вказаної постанови, 29.06.2025 о 22.37 год. на 958 км траси М30 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Фольксваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушила п. 2.1.ґ ПДР України.

Також судом досліджені поліс № 226720159 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.01.2025, укладений між ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та ОСОБА_3 щодо страхування транспортного засобу «Фольксваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії Договору з 25.01.2025 по 24.01.2026 та відеозапис бодікакмери поліцейського, наданий відповідачем ДПП.

V. Оцінка суду

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі ПДР України).

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом ст.ст. 8 ч. 1, 19 ч. 2 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

ОСОБА_1 закидається вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом, яка не пред`явила страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, що є порушенням 2.1 ґ) ПДР.

Згідно абзаців 1, 2 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів. Транспортний засіб має бути забезпеченим до початку його використання у дорожньому русі на вулично-дорожній мережі загального користування на території України. Керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 2.1 ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За змістом до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем п. 2.1.ґ) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові серії ЕНА № 5101791 від 29.06.2025 в якості доказу вчинення позивачем правопорушення позначена бодікамера 475897.

Відповідач ДПП надав відеозапис бодікамери 475897, що стосуються події 29.06.2025, яка відбувалася з позивачем о 22.37 год. на 958 км траси М30.

При дослідженні судом відеозапису з цієї бодікамери, зафіксовано, що позивач не мала при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії). При цьому, оскільки страховий поліс на автомобіль був укладений зі страховою компанією її чоловіком, вона це повідомила поліцейському та зателефонувала своєму чоловікові і той підтвердив, що взагалі страховий поліс є і він може його переслати на електронну пошту.

При цьому суд звертає увагу, що водій має пред`явити поліс в паперовому або електронному вигляді з можливістю поліцейському прочитати та зафіксувати його дані. До того ж, внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування повинен бути наданий у візуальній формі страхового поліса, що прямо передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не реквізитів страхового полісу, наприклад його номер та дата укладення.

Доводи позивача, що поліцейський сам міг перевірити в базі наявність страхового полісу не заслуговують на увагу, оскільки водій повинен мати при собі страховий поліс і сама наявність цього полісу у відповідній базі даних не звільняє позивача від обов`язку мати при собі зазначений документ в паперовому або електронному вигляді. До речі, не звільняє водія і мати при собі і пред`явити на вимогу поліцейського посвідчення водія, хоча поліцейський теж може дізнатися через відповідну базу даних, чи має особа, яка керує транспортним засобом, посвідчення водія.

Таким чином, вказаний відеозапис спростовує доводи позивача, що вона пред`явила страховий поліс.

Посилання позивача на п. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на підставу перевірки наявності страхового полісу вочевидь є недоречним, оскільки цей Закон зі змістом цієї норми втратив чинність з 01.01.2025, а перевірка страхового полісу здійснюється поліцейськими відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, станом на час вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо правомірності зупинки транспортного засобу, то суд зауважує на таке.

Пункт 7 ч. 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» надає поліцейському повноваження зупиняти транспортні засоби, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження руху.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

Згідно абз. 2 п. 3 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в України або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затв. постановою КМУ № 1455 від 29.12.2021 (далі Порядок № 1455), блокпост посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану

Відповідно до п.п. 1 п. 20 Порядку № 1455, заходи з контролю в`їзду/виїзду включають: на блокпостах: - перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; - перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); - проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар); - затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів; - тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.

Пунктом 19 спільного наказу Дніпропетровської обласної військової адміністрації, Оперативного угрупування військ «Харків», Оперативного угрупування військ «Запоріжжя» та Оперативного угрупування військ «Херсон» № 137/0/13-23/4916/189/442 на строк дії правового режиму воєнного стану встановлено особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на території Дніпропетровської області, для забезпечення підтримання особливого режиму в`їзду (виїзду) на території Дніпропетровської області встановлено блокпости, зокрема, у Дніпровському районі блокпост № Д 05/дн, Криворізька, траса М-30, де й було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

За змістом абз. 11 п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірним зупинку позивача та перевірку наявності страхового полісу, який повинен мати при собі водій.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Абз. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідачем, а саме ДПП доведено правомірність складання постанови серії ЕНА № 5101791 від 29.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладання на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн, а отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Щодо вимог до відповідача ГУНП в Дніпропетровській області, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ГУНП в Дніпропетровській області не є належним відповідачем по справі з урахуванням того, що оскаржувану постанову склав поліцейський УПП в Дніпропетровській області ДПП, а не поліцейський ГУНП в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23, 122, 245, 251, 258, 280, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою: вул. Троїцька, 20А, м. Дніпро, 49101, ; Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048 про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 15.09.2025.

Суддя І. В. Петунін