Справа № 400/9586/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 вересня 2025 р. № 400/9586/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 25.12.2024, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 25.12.2024 про припинення виплати пенсії позивачці, протиправною бездіяльність щодо не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачці та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 968,96 грн або документів, які підтверджують підстави її звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

11.09.2025 представниця позивачки подала до суду клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, яке вмотивував тим, що позивачка є малозабезпеченою особою похилого віку, не працює та отримує в Ізраїлі лише соціальні виплати, які не являються доходом, а предметом позову у цій справі є захист соціальних прав фізичної особи на належне пенсійне забезпечення. Отже, 5 відсотків розміру річного доходу позивача становить 0 грн. Таким чином, позивачка є особою похилого віку, предметом позову у цій справі є захист соціальних прав фізичної особи на належне пенсійне забезпечення, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача. На думку представниці позивачки, вищенаведене підтверджується Даними про страхування та доходи, що надані Інститутом національного страхування від 03.03.2025.

Надаючи оцінку доводам клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом у цій справі, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд встановив, що позивачка не надала суду будь-яких доказів відсутності у неї в Україні доходів у 2024 і 2025 роках.

Водночас для підтвердження факту відсутності доходів у Державі Ізраїль, в якій він проживає з травня 1993 року, позивачка подала до суду Дані про страхування та доходи, що надані Інститутом національного страхування 03.03.2025.

Згідно з цими Даними про страхування та доходи позивач зареєстрований як непрацююча особа. В них також зазначено, що особа, яка не є найманим працівником, наприклад, самозайнята особа, особа, яка не працює, студент або яка перебуває за кордоном, сплачує страхові внески самостійно.

Відтак зі змісту вищенаведених Даних слідує, що підтверджують ті факти, що позивачка не працює і не сплачує (з неї не утримуються) страхові внески. Проте, вони не підтверджують факт не отримання нею соціальних виплат, з яких не утримуються страхові внески, зокрема та невиключно, від Відомства національного страхування. Вони містять відомості станом на 03.03.2025, але не містять дані про страхування та доходи позивачки за 2024 рік.

Крім цього, на поданих представницею позивачки Даних про страхування та доходи від 03.03.2025 не проставлений апостиль, а переклад з івриту на українську нотаріально українським нотаріусом не засвідчений.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації офіційних документів, вчинену в Гаазі 05.10.1961, учасниками якої є Україна та Держава Ізраїль, єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступила особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, який скріплений документ, є представлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відтак на офіційних документах Держави Ізраїль, які подаються до суду, повинен бути проставлений апостиль компетентного органу Держави Ізраїль, а переклад цього документа на українську повинен бути нотаріально засвідчений українським нотаріусом.

Оскільки на Даних про страхування та доходи від 03.03.2025 не проставлений апостиль компетентного органу Держави Ізраїль, а переклад з івриту на українську нотаріально не засвідчений українським нотаріусом, тому, враховуючи статті 74 і 75 КАС України, вказані Дані не є допустимими і достовірними доказами.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачка не надала суду допустимі і достовірні докази про відсутність у неї доходів у 2024-2025 роках, зокрема в Державі Ізраїль.

Тому підстави для звільнення його сплати судового збору відсутні, а клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, позовна заява підлягає поверненню.

Судові витрати у справі відсутні.

Суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України). При цьому суд звертає увагу позивача на те, що під таким зверненням мається на увазі звернення з позовом, що відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України (в тому числі, з дотримання правил об`єднання позовних вимог).

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представниці ОСОБА_1 від 11.09.2025 про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а також додані до неї матеріали повернути.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук