Справа № 120/17428/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 вересня 2025 р. Справа № 120/17428/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих Головним управлінням ДПС у Вінницькій області податкових повідомлень-рішень №, №, №.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою суду занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 10 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 28.10.2024 року №5504к, посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" з питань, що стали предметом оскарження висновків акту від 02.10.2024 року №34740/02-32-07-02/43542404.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області складено акт документальної позапланової виїзної перевірки №38983/02-32-07-02/43542404 від 14.11.2024 року.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах встановлено порушення платником податків:

1) пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за липень 2024 року на суму 3490419 грн.;

2) пунктів 201.1, 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267 перевіркою встановлено відсутність реєстрації ТОВ "ГОЛДЕНКАР" податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2021 року - липень 2024 року в загальній кількості 72 шт., в тому числі:

- 67 податкових накладних складених на операції з постачання товарів за основною ставкою на суму податкових зобов`язань 2874143,34 грн.;

- 2 податкових накладних складених на операції з постачання товарів, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість на обсяг в сумі 1130400 грн.;

- 3 податкові накладні на перевищення бази оподаткування над фактичною ціною на загальний обсяг постачання 16683,52 грн.

3) пунктів 201.1, 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), перевіркою встановлено реєстрацію 17 податкових накладних із порушенням граничного строку, в тому числі 16 податкових накладних на суму ПДВ 1344946,66 грн. та 1 податкову накладну, складену на операції, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість на суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) 324620,00 грн.

Надалі, 22.11.2024 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення №, №, №.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Відповідно до змісту пункту 2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 року, акт документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ вказаного Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Як уже встановлено судом, позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення №, № та №, винесені на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки №38983/02-32-07-02/43542404 від 14.11.2024 року.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 22.11.2024 року, суд зазначає, що в акті документальної позапланової виїзної перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" у липні 2024 року зареєструвало податкові накладні на реалізацію 39 транспортних засобів на загальну суму 23333043,32 грн., у тому числі ПДВ - 3888 840,56 грн.

Разом з тим, у податковій декларації з податку на додану вартість за відповідний період ТОВ "ГОЛДЕНКАР" задекларувало податкові зобов`язання в розмірі 2341702 грн., що на 1547139 грн. менше, ніж сума податкових зобов`язань, зазначених у податкових накладних, зареєстрованих 19.09.2024 року.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є у тому числі, операції із постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Таким чином, контролюючий орган зазначив, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" в порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201 ПК України занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2024 року в сумі 1547139 грн.

В свою чергу, позивачем не спростовано встановлених контролюючим органом обставин щодо заниження суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2024 року в розмірі 1547139 грн.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності відображення податкових зобов`язань у податковій декларації позивач не надав та не довів протиправність висновків, викладених в акті перевірки в цій частині.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" здійснило реалізацію транспортних засобів за ціною, нижчою за ціну придбання, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 3 336,70 грн., у тому числі:

- за січень 2022 року - 2 966,81 грн.;

- за листопад 2023 року - 54,60 грн.;

- за липень 2024 року - 315,29 грн.

З акту перевірки прослідковується, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" здійснило державну реєстрацію транспортного засобу з номером шасі НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за вартістю 468790,00 грн. Ціна без ПДВ становить 390658,33 грн., ПДВ - 78131,67 грн.

Вказаний автомобіль було імпортовано згідно з митною декларацією від 22.11.2021 №UA204020/2021/288189 за фактурною вартістю 397172,00 грн. (62000 польських злотих).

Згідно з поданими до заперечень №16/10/24-3 від 16.10.2024 документами, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" здійснило передоплату за зазначений автомобіль 08.11.2021 у розмірі 62000 польських злотих. Курс НБУ на цю дату становив 6,5402 грн. за 1 злотий.

Згідно з пунктом 2.5 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 року №2 запаси, придбані за іноземну валюту, оцінюються у валюті звітності із застосуванням валютного курсу на дату здійснення операцій (дата визнання активів). Якщо оплата запасів в іноземній валюті передує їхньому надходженню, то оцінка запасів на дату їх оприбуткування здійснюється у валюті звітності із застосуванням валютного курсу на дату перерахування іноземної валюти.

В даному випадку, балансова вартість (ціна придбання) сідельного тягача MAN з номером шасі WMA06XZZIEW195901 становить 405492,40 грн. (62000 х 6,5402), що на 14834,07 грн. менше за ціну реалізації. Відповідно, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ за січень 2022 року на 2 966,81 грн.

Також, згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" 27.11.2023 року зареєстровано податкову накладну №77, відповідно до якої було здійснено постачання напівпричепа-самоскида STAS (шасі YE6S300CXE0000889) на загальну суму 534450,00 грн., у тому числі ПДВ - 89 075,00 грн. (ціна без ПДВ - 445375,00 грн.).

Зазначений транспортний засіб було імпортовано згідно з митною декларацією від 22.09.2023 №UA401020/2023/050196 за фактурною вартістю 445648,00 грн. Станом на дату митного оформлення оплата за транспортний засіб не здійснювалася.

Таким чином, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ за листопад 2023 року на 54,60 грн. ((445 648,00 445 375,00) х 20%).

Отже, відповідач зазначає, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" на порушення пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання з ПДВ: за січень 2022 року на суму 2967,00 грн.; за листопад 2023 року на суму 55,00 грн.

Окрім того, відповідно до податкової накладної №33 від 24.07.2024 року, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" здійснило постачання сідельного тягача DAF (шасі XLRTEH4300G148733) за ціною без ПДВ 368333,33 грн.

Вказаний автомобіль було імпортовано згідно з митною декларацією від 25.06.2024 №UA401020/2024/033754 за фактурною вартістю 369909,80 грн., що на 1576,47 грн. більше, ніж ціна реалізації.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

З огляду на викладене, контролюючий орган вказав на порушення ТОВ "ГОЛДЕНКАР" пункту 188.1 статті 188 ПК України, оскільки занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ за січень 2022 року на суму 2967 грн., листопад 2023 року на суму 55 грн., за липень 2024 року на суму 315,29 грн.

З аналізу акту перевірки та наданих контролюючим органом доказів вбачається, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" у порушення вимог пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України здійснило реалізацію окремих транспортних засобів за цінами, нижчими від цін їх придбання, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень 2022 року на 2967 грн., за листопад 2023 року на 55 грн. та за липень 2024 року на 315,29 грн.

Усі наведені контролюючим органом розрахунки базуються на первинних документах, даних митних декларацій, зареєстрованих податкових накладних та офіційній бухгалтерській інформації, а також узгоджуються з вимогами податкового та бухгалтерського законодавства.

Водночас, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені у акті перевірки висновки щодо порушення вимог пункту 188.1 статті 188 ПК України, зокрема щодо реалізації товарів нижче ціни придбання та заниження бази оподаткування.

Доказів, які б підтверджували правильність формування податкових зобов`язань у відповідних податкових періодах або свідчили б про помилковість розрахунків податкового органу, позивачем не подано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлені контролюючим органом порушення залишилися позивачем не спростованими, а твердження про відсутність заниження податкових зобов`язань є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Також відповідачем зазначено, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" у порушення положень пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186 та пункту 187.1 статті 187 ПК України занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2021 року - березень 2024 року на загальну суму 2874143,34 грн.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "ГОЛДЕНКАР" 02.08.2022 року зареєструвало податкову накладну №24 на неплатника податків з номенклатурою: "Сідельний тягач MERCEDES BENZ, шасі НОМЕР_2 ", кількість 0,6 на суму 197100,00 грн., у тому числі ПДВ - 32850,00 грн. (обсяг поставки 164250,00 грн).

Інших податкових накладних на реалізацію залишкової частини цього транспортного засобу (0,4 шт.) ТОВ "ГОЛДЕНКАР" не зареєструвало.

Водночас, згідно з інформацією з бази "НАІС ДДА" МВС України, зазначений транспортний засіб 03.08.2022 року було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджує його фактичну реалізацію.

Окрім того, за результатами зіставлення даних митних декларацій, які підтверджують ввезення транспортних засобів на митну територію України, із даними ЄРПН, контролюючим органом встановлено, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" не зареєструвало податкові накладні та не відобразило податкові зобов`язання з ПДВ щодо реалізації низки транспортних засобів, що підтверджується відповідними номерами шасі зазначеними в акті.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" з порушенням вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186 та пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період вересень 2021 року січень 2024 року на загальну суму 2874143,34 грн., у тому числі: вересень 2021 року - 182213 грн., жовтень 2021 року - 74967 грн., листопад 2021 року - 374215 грн., грудень 2021 року - 703662 грн., січень 2022 року - 442 233 грн., лютий 2022 року - 221498 грн., квітень 2022 року - 69212 грн., травень 2022 року - 110748 грн., червень 2022 року - 162853 грн., липень 2022 року - 114970 грн., серпень 2022 року - 112333 грн., січень 2024 року - 305238 грн.

В свою чергу, суд зазначає, що позивачем не спростовано встановлених контролюючим органом обставин щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з вересня 2021 року по січень 2024 року на загальну суму 2874143,34 грн.

Жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували правильність формування податкових зобов`язань у відповідних податкових періодах, позивачем до матеріалів справи не надано.

Також позивачем не доведено протиправності висновків, викладених в акті перевірки в цій частині.

Таким чином, доводи відповідача щодо заниження податкових зобов`язань залишаються обґрунтованими та не спростованими.

Крім того, контролюючим органом вказано, що ТОВ "ГОЛДЕНКАР" в порушення вимог пунктів 198.2, 198.6 статті 198 ПК України безпідставно завищено суму податкового кредиту з ПДВ, задекларованого в рядку 11.1 декларації "Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою" за період лютий 2022 року - березень 2024 року, на загальну суму 123359 грн.

Заниження податкових зобов`язань і завищення податкового кредиту у зазначених звітних періодах, як описано вище, призвело до завищення показника у рядку 16.1Б декларації "Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду" на 1942965 грн.

Внаслідок вказаних порушень занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 18 декларацій з ПДВ) на 1057558 грн., у тому числі: за квітень 2022 року - 692 237 грн., за травень 2022 року - 226396 грн., за червень 2022 року - 138925 грн.

Підсумовуючи наведене, ТОВ "ГОЛДЕНКАР", порушуючи пункт 185.1 статті 185, пункт 186.1 статті 186, пункт 187.1 статті 187, пункт 188.1 статті 188, пункти 198.2 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, завищило суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за липень 2024 року на 3490419 грн.

На переконання суду, висновки контролюючого органу щодо порушення ТОВ "ГОЛДЕНКАР" норм податкового законодавства є обґрунтованими, документально підтвердженими та відповідають фактичним обставинам справи, встановленим під час перевірки.

Контролюючим органом чітко зафіксовано факти безпідставного завищення податкового кредиту, що вплинуло на інші показники податкової звітності, зокрема на рядки 16.1Б, 18 та 21 декларацій з ПДВ. Порушення норм пунктів 198.2, 198.6 статті 198 ПК України у цій частині доведено належними доказами, які були надані в матеріалах справи.

Натомість позивач, не надав жодного належного чи допустимого доказу, який би спростовував встановлені порушення або підтверджував правомірність формування ним податкового кредиту у відповідних звітних періодах. Зміст позовної заяви зводиться виключно до загальних посилань на норми Податкового кодексу України без надання будь-якої фактичної або документальної аргументації.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2024 року, то суд зазначає, що підставою для його винесення стало відсутність реєстрації ТОВ "ГОЛДЕНКАР" 72 податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2021 - липень 2024, зокрема:

- 67 податкових накладних складених на операції з постачання товарів за основною ставкою на суму податкових зобов`язань 2874143,34 грн.;

- 2 податкових накладних складених на операції з постачання товарів, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість на обсяг в сумі 1130400 грн.;

- 3 податкові накладні на перевищення бази оподаткування над фактичною ціною на загальний обсяг постачання 16683,52 грн.

Суд зазначає, що за приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, відповідно до абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Згідно з абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Пунктом 89 підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону №2876-ІХ передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

З аналізу викладених норм слідує, що позивач зобов`язаний зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування до податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних у визначений Кодексом строк, а доказом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної є квитанція, в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Отже, допущення платником податку податкового правопорушення щодо не реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу

При цьому, слід враховувати, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.

Таким чином, для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за не реєстрацію/затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до них, необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №820/3006/17, від 21.01.2020 у справі №826/7925/16, від 31.01.2020 у справі №821/819/17.

Як уже зазначалось судом, перевіркою встановлено відсутність реєстрації ТОВ "ГОЛДЕНКАР" податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2021 року - липень 2024 року в загальній кількості 72 шт., в тому числі:

- 67 податкових накладних складених на операції з постачання товарів за основною ставкою на суму податкових зобов`язань 2874143,34 грн.;

- 2 податкових накладних складених на операції з постачання товарів, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість на обсяг в сумі 1130400 грн.;

- 3 податкові накладні на перевищення бази оподаткування над фактичною ціною на загальний обсяг постачання 16683,52 грн.

Доказів реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних суду не надано.

При цьому, позивачем жодним чином не обґрунтовано причин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначені Податковим кодексом строки.

Позивач також не надав жодних доказів того, що ним було вжито заходів для виправлення порушення зокрема, не доведено ані спроб повторної подачі накладних на реєстрацію, ані звернень до контролюючого органу або технічної підтримки щодо вирішення проблеми.

Таким чином, контролюючий орган обґрунтовано дійшов висновку про порушення позивачем вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, що стало підставою для складання податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2024 року.

Стосовно реєстрації ТОВ "ГОЛДЕНКАР" 17 податкових накладних із порушенням граничного строку визначеного Податковим кодексом України, то суд зазначає наступне.

Як уже зазначалось судом, граничні строки реєстрації податкових накладних у період дії воєнного стану визначено пунктом 89 розділу ХХ Перехідних положень ПК України

Відповідальність за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, за процедурними строками передбаченими пунктом 89 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, визначається приписами пункту 90 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

Відповідно до положень пункту 90 розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:

2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З вище зазначених положень ПК України вбачається, що Законом №2876-ІХ на час дії воєнного стану в Україні збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН.

У даному випадку перевіркою встановлено реєстрацію ТОВ "ГОЛДЕНКАР" 17 податкових накладних із порушенням граничного строку, в тому числі 16 податкових накладних на суму ПДВ 1344946,66 грн. та 1 податкову накладну, складену на операції, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість на суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) 324620,00 грн.

Суд зазначає, факт порушення ТОВ "ГОЛДЕНКАР" граничних строків реєстрації 17 податкових накладних у ЄРПН є підтвердженим та самим позивачем не заперечується.

Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які доводи чи докази, які б свідчили про наявність об`єктивних причин для порушення строків реєстрації або вчинення платником дій для усунення такого порушення.

Таким чином, дії контролюючого органу щодо застосування штрафних санкцій за порушення строків реєстрації податкових накладних у порядку, визначеному пунктами 201.1, 201.10 статті 201, пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення Податкового кодексу України, є правомірними та обґрунтованими.

За наведених обставин суд не вбачає правових підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № прийнятих Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 242, 243, 245, 246, 250, 257, 262, 268-273, 278, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" (вул. Соборна, 53, м. Вінниця, 21050, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ЄДРПОУ: ВП 44069150).

Суддя Свентух Віталій Михайлович