Справа № 360/1217/25
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1217/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області (далі відповідач), в якій позивач з урахуванням уточнення від 23.06.2025 просить суд:

визнати протиправним та скасувати розпорядження № 122 від 12.12.2024, видане начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмої позачергової сесії сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № НОМЕР_2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства;

стягнути з Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень за тривале невиконання судового рішення та протиправні дії, що спричинили йому особисто душевні страждання, погіршення здоров`я та неможливість створення фермерського господарства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.12.2024 начальник військової адміністрації ОСОБА_2 , видав розпорядження № 122 про надання позивачу земельних ділянок у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмої позачергової сесії сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

ОСОБА_1 вважає зазначене рішення протиправним, з підстав:

передачі земельної ділянки без зміни цільового призначення ділянки (в Державному земельному кадастрі вона обліковується як земля для сінокосіння та випасання худоби) в порушення ст. 20 Земельного кодексу України;

видачі розпорядження одноосібно начальником військової адміністрації всупереч ст. 122 Земельного кодексу України, яка передбачає колегіальний розгляд питань передачі земель комунальної власності;

порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 738 від 15.07.2022, оскільки під час воєнного стану передача земель без аукціону допускається лише на строк до 1 року, тоді як постійне користування є безстроковим;

прийняття рішення з порушенням Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX, зокрема без залучення позивача до провадження, без надання права подачі пояснень і доказів та без інформування про розгляд справи;

завдання позивачу та його родині значної моральної шкоди діями військової адміністрації та тривалим невиконанням судового рішення від 23.02.2021.

Відповідач позов ОСОБА_1 не визнав, 14.07.2025 надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони пов`язані безпосередньо з виконанням судового рішення та не можуть бути розглянуті в рамках нової адміністративної справи.

Належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Розпорядження № 122 від 12.12.2024, видане начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, винесено на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2865/21 від 27.08.2021, яке виконано після заміни сторони виконавчого провадження №75226728 від 05.06.2024.

Боржника замінено на підставі ухвали Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2865/21 від 11.12.2024. Крім того, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Віхлініним Д.В., при примусовому виконанні провадження №75226728 винесено постанову від 17.12.2024 про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду.

Предмет позову та позовні вимоги є фактично незгодою позивача з виконанням судового рішення по справі № 360/2865/21, чим, на думку відповідача, порушуються норми процесуального права щодо судового контролю, передбачені статтею 381 -1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо зміни цільового призначення земельних ділянок зауважив, що на момент виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2865/21 відповідач не володів інформацією щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, у тому числі ані в мотивувальній частині рішення суду по зазначеній справі, ані в резолютивній відсутні вимоги щодо зобов`язання відповідача змінити цільове призначення земельних ділянок: ділянка № 1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150.

Розпорядження №122 від 12.12.2024 видано виключно з метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 у справі №360/2865/21, що набрало законної сили. Відповідно до ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, Новоайдарську селищну раду було замінено на Новоайдарську селищну військову адміністрацію як сторону у виконавчому провадженні.

Розпорядження не є актом дискреційного характеру, а виключно реалізацією судового рішення в порядку, визначеному законодавством. Відповідач не мав можливості змінити його зміст або відмовитись від виконання. У межах виконавчого провадження № ВП № 75226728 від 05.06.2024 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У Розпорядженні №122 вказано лише ті положення, які передбачені резолютивною частиною судового рішення. Будь-яких нових волевиявлень або використання дискреційних повноважень з боку військової адміністрації не відбувалося. На підставі даного розпорядження заступником начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову від 17.12.2024 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним та повним виконанням рішенн суду.

Посилання позивача на Закон України "Про адміністративну процедуру" №2073-IX вважає помилковим, оскільки зазначений закон застосовується до рішень, що приймаються в межах нових адміністративних процедур. Розпорядження №122 є актом виконання судового рішення, а не адміністративного провадження за зверненням особи.

Зміна цільового призначення земельної ділянки, на якій наголошує позивач, є окремою адміністративною процедурою. Вона передбачає ініціативу користувача земельної ділянки і не може бути покладена на військову адміністрацію в межах виконання судового рішення. Більше того, земельна ділянка розташована на тимчасово окупованій території (відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №?376 Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією).

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди зазначив, що позивач посилається на погіршення стану здоров`я, зокрема на фібриляцію передсердь, гіпертонічну хворобу, встановлену 27.11.2024. Водночас відсутній причинно-наслідковий зв`язок між цими обставинами та діями військової адміністрації.

Виписка з медичної документації свідчить про стресовий фактор з листопада 2024 року, однак не містить жодного висновку про те, що госпіталізація спричинена діями військової адміністрації або виданим розпорядженням, яке винесено на користь позивача і мало стати приємною емоцією.

Зазначений діагноз має багатофакторну природу та є типовим для осіб віком понад 55 років. Судова практика вимагає доведення складу дії/бездіяльності для стягнення моральної шкоди, зокрема наявності: протиправної дії; шкоди; причинного зв`язку; вини відповідача. Жодна з цих умов у справі не підтверджена.

Окрім того, ОСОБА_1 надіслав на адресу Новоайдарської селищної військової адміністрації в період, як він стверджує, знаходження на стаціонарному лікуванні дев`ять запитів на публічну інформацію, що зовсім не схоже на поведінку людини, стурбованої власним станом здоров`я. Отже, загострення хвороби та стрес, на думку відповідача, жодним чином не вплинули на нормальне життя позивача, оскільки за терміном госпіталізація відбулась з 25.11.2024 по 05.12.2024, тоді як датою винесення розпорядження є 12.12.2024. Сума моральної шкоди у розмірі 100 000 грн є завищеною та необґрунтованою. Позовна заява не містить доказів, які б підтверджували такі обставини.

На підставі наведеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

Ухвалою суду від 31.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльності.

Ухвалою суду від 01.08.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 згідно довідки про взяття на облік ВПО від 06.06.2023 № 3009-.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 по справі № 360/2865/21, що набрало законної сили 28.09.2021, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, зокрема:

визнано противоправним та скасовано рішення першої сесії восьмого скликання Новоайдарської селищної ради № 1/11 від 04.12.2020 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 13,7879 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2226/20 від 17.11.2020», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні в користування земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № НОМЕР_2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області;

зобов`язано Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 земельні ділянки у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмою позачерговою сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, для ведення фермерського господарства.

05.06.2024 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Віхлініним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75226728 з примусового виконання виконавчого листа № 360/2865/21, виданого 29.03.2024 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 земельні ділянки у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмою позачерговою сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, для ведення фермерського господарства.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі № 360/2865/21/21 задоволено заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та замінено боржника у виконавчому провадженні № 75226728 з примусового виконання виконавчого листа № 360/2865/21, виданого 29.03.2024 Луганським окружним адміністративним судом, з Новоайдарської селищної ради (ідентифікаційний код 04335571) на правонаступника - Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області (ідентифікаційний код 44840780, місцезнаходження: Луганська область, Щастинський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби, буд. 1).

Начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області 12.12.2024 року видано розпорядження № 122, яким на виконання рішення суду у справі № 360/2865/21 надано ОСОБА_1 земельні ділянки користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмою позачерговою сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Віхлініна Д.В., закінчено виконавче провадження № 75226728 за виконавчим листом № 360/2865/21, виданим 29.03.2024 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 земельні ділянки у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмою позачерговою сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, для ведення фермерського господарства, з підстав фактичного виконання рішення в повному обсязі.

Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області», який згідно з пунктом 4 набирає чинності з дня його оприлюднення, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану», утворено, зокрема Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.

Розпорядженням Президента України від 23.09.2022 № 210/2022-рп «Про призначення І. Шопіна начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області» призначено ОСОБА_2 начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області.

Не погоджуючись із розпорядження начальника Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області від 12.12.2024 № 122 «Про надання в користування земельної ділянки на виконання рішення суду у справі № 360/2865/21», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України, зокрема:

надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (частина перша);

відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста);

рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (частина одинадцята);

підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина чотирнадцята);

відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина п`ятнадцята).

Отже, затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання є обов`язковими складовими одного й того самого рішення про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення відповідно до вимог частини одинадцятої статті 123 Земельного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 по справі № 360/2865/21, що набрало законної сили 28.09.2021, зобов`язано Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 земельні ділянки у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмою позачерговою сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, для ведення фермерського господарства.

В той же час, рішенням Новоайдарської селищної ради сьомого скликання сімдесят другої сесії від 20.11.2020 № 72/14-8 «Про надання дозволу Новоайдарській селищній раді на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності, цільове призначення яких змінюється» надано дозвіл Новоайдарській селищній раді на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 42.2236 га, в тому числі: кадастровий номер :42:001:0126 площею 1.8406 га, кадастровий номер :42:001:0149 площею 5.7164 га, кадастровий номер :42:001:0150 площею 6.2309 га, кадастровий номер :42:012:0131 площею 11.4774 га, кадастровий номер :42:012:0132 площею 6.9816 га, кадастровий номер :42:012:0134 площею 6.2122 га, кадастровий номер :42:012:0133 площею 3.7645 га, цільове призначення яких змінюється з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби», з метою створення громадських сіножатей та пасовищ, розташованих в межах населеного пункту смт Новоайдар.

Рішенням Новоайдарської селищної ради восьмого скликання дев`ятої сесії № 9/1-26 від 24.02.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення)»:

затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності, цільове призначення яких змінюється з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби» кадастрові номери: :42:001:0126, :42:001:0149, :42:001:0150, :42:012:0131, :42:012:0132, :42:012:0133, :42:012:0134, загальною площею 42,2236 га, розташовані в межах населеного пункту смт Новоайдар Щастинського району Луганської області;

змінено цільове призначення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 42,2236 га з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби», зокрема:

земельної ділянки площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126 (код угіддя - 002.01 сіножаті);

земельної ділянки площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149 (код угіддя - 002.01 сіножаті);

земельної ділянки площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150 (код угіддя - 002.01 сіножаті).

Рішення Новоайдарської селищної ради восьмого скликання дев`ятої сесії № 9/1-26 від 24.02.2021 про зміну цільового призначення спірних земельних ділянок комунальної власності з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «сіножаті» прийнято до ухвалення судового рішення по справі № 360/2865/21.

При цьому, доказів оскарження та скасування рішень Новоайдарської селищної ради від № 72/14-8 від 20.11.2020 та № 9/1-26 від 24.02.2021, сторонами суду не надано.

Отже, прийняття відповідачем розпорядження № 122 від 12.12.2024 про передачу позивачу у користування земельних ділянок загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № 2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № 3 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства, суперечить цільовому призначенню вказаних ділянок, які в Державному земельному кадастрі значаться як сіножаті.

Таким чином, розпорядження № 122 від 12.12.2024 винесено без врахування цільового призначення земельних ділянок, визначеного в Державному земельному кадастрі.

Особливістю спірних правовідносин є те, що вони виникли під час дії воєнного стану та однією зі сторін цих правовідносин є селищна військова адміністрація.

Порядок створення та повноваження військових адміністрацій врегульовано Законом України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону №389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 389-VIII військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік).

Частиною третьою статті 15 Закону № 389-VIII визначено, що районна, обласна військові адміністрації здійснюють на відповідній території повноваження, віднесені до їхньої компетенції цим Законом, а також у разі прийняття Верховною Радою України за поданням Президента України рішення, передбаченого частиною третьою статті 10 цього Закону, або у разі тимчасової окупації або оточення адміністративного центру області повноваження із, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області», який згідно з пунктом 4 набирає чинності з дня його оприлюднення, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану», утворено, зокрема Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.

Указ Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області» набрав чинності 27.09.2022.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану`від 24.03.2022 № 2145-IX (далі - Закон № 2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до Земельного кодексу України.

Так, розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28.

У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на зміни, які внесені до Земельного кодексу України Законом № 2145-IX, із 7 квітня 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Суд зазначає, що дотримання встановленого порядку відведення у власність земель державної або комунальної власності становить особливий суспільний інтерес, оскільки відповідно до статті 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У зв`язку з цим, важливим є суворе дотримання порядку відведення землі у власні фізичним або юридичним особам, а також забезпечити конкурентний спосіб розпорядження таким суспільним активом як земля.

Тільки такий підхід забезпечить раціональне використання землі, а також реалізацію принципу рівності перед законом та запобігання всім формам дискримінації.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом у постановах від 27 січня 2023 року у справі № 120/19319/21-а та від 23 червня 2023 року у справі № 160/6214/21.

Суд зазначає, що чинне законодавство України, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, які можуть бути застосовані до спірних правовідносин, а також не містить застережень щодо виконання військовими адміністраціями судових рішень про зобов`язання органів місцевого самоврядування передати земельні ділянки у користування фізичним особам.

Розгляд вказаних питань переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, оскаржуване розпорядження № 122 від 12.12.2024 суперечить положенням підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, є необґрунтованим та прийнятим з перевищенням повноважень, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 100000,00 грн, суд зазначає таке.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Приписами статті 23 ЦК України изначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моравльної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (пункт 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (пункт 52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (пункт 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

У розвиток цих положень у постанові від 27.11.2019 у справі № 750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (пункт 51).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (пункт 53).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень - відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем (пункт 54).

Поняття моральна шкода є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку.

Тобто, наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та заявлений розмір на відшкодування такої шкоди є предметом доказування у справах про її стягнення.

Суд зауважує, що невиконання судового рішення по справі № 360/2865/21 спричинено не діями відповідача, а військовою агресією з боку російської федерації, внаслідок чого на території України було введено воєнний стан, який триває по теперішній час та запроваджено законодавчі обмеження щодо розпорядження земельними ділянками комунальної форми власності.

Доводи позивача про те, що порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного розпорядження, передбаченої Законом № 2073-IX, завдало йому значної моральної шкоди, посиливши психологічні страждання та спричинило погіршення здоров`я і підірвало довіру до справедливості, не є підтвердженням отримання ним моральної шкоди від прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження.

З огляду наведене суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди не належить до задоволення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 875,84 грн, що підтверджується квитанцією № 1548-7464-0801-9962 від 11.06.2025.

При цьому судовий збір за немайнову вимогу про визнання протиправним та скасування розпорядження № 122 від 12.12.2024 становить 968,96 гривень з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI, а саме подання позову через підсистему «Електронний суд».

Оскільки в цій частині позовні вимоги судом задовольняються, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн.

Витрати зі сплати судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області (місцезнаходження: вул. Дружби, буд. 1, смт. Новоайдар, Щастинський район, Луганська область, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області № 122 від 12.12.2024 про передачу ОСОБА_1 земельних ділянок у користування у відповідності до частини 6 статті 123 та статті 124 Земельного Кодексу України по затвердженому 11.04.2016 рішенням восьмою позачерговою сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13,7879 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126, ділянка № НОМЕР_2 площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149, ділянка № НОМЕР_4 площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян