Справа № 320/41695/23
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року № 320/41695/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Міністерство внутрішніх справ України звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни від 25.10.2023 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни у виконавчому провадженні № 70230191.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни задоволено частково, зокрема зобов`язано Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

Зазначає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 Міністерством внутрішніх справ України не отримано.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 04.11.2022 відкрито виконавче провадження № 70230191 про зобов`язання Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

07.12.2022 року Міністерством внутрішніх справ України подано апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21. При цьому, за інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на 02.12.2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року не набрало законної сили.

08.12.2022 року МВС України звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про зупинення виконавчого провадження № 70230191 мотивуючи тим, що відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 року витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 640/12651/21.

Наголошує, що МВС України протягом тривалого часу зверталося, як усно так і письмово до Шостого апеляційного адміністративного суду щодо надходження матеріалів справи № 640/12651/21. Листом від 20.10.2023 року № 02.5-10 640/12651/21/4678/2023 Шостий апеляційний адміністративний суд повідомив, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 640/12651/21 20.01.2023 року направлена на електронну адресу Київського окружного адміністративного суду , а в подальшому листом від 17.07.2023 № 02.3-07/640/12651/21/55757/2023 на поштову адресу Київського окружного адміністративного суду (бульвар Лесі Українки, 26 м. Київ, 01133).

31.10.2023 МВС України отримало із Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалу суду від 24.10.2023 року у справі № 640/12651/21 про поновлення строків на апеляційне оскарження на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року та відкрито апеляційне провадження.

03.11.2023 МВС України отримало постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.10.2023 року у виконавчому провадженні № 70230191.

МВС України вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 25.10.2023 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень є незаконними та такими, що суперечать нормам Закону України «Про виконавче провадження», тому просить скасувати постанову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 320/41695/23 та призначено розгляд справи провести без повідомлення учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) з урахуванням приписів статті 287 КАС України.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами про доставку документів в електронному вигляді до електронного кабінету позивача та відповідача.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано відзив на адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що на примусовому виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 70230191, з виконання виконавчого листа № 640/12651/21 виданого 19.09.2022 Окружним адміністративним судом м. Києва про зобов`язання Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

Постановою державного виконавця від 03.11.2022 року відкрито виконавче провадження. Копію постанови направлено боржнику до виконання та стягувану до відома.

Листом МВС повідомлено відділ про апеляційне оскарження. Разом з тим, відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Станом на 25.10.2023 строк на апеляційне провадження не було поновлено, апеляційне провадження не відкрито, відомостей щодо виконання рішення державному виконавцю не надано. Тобто, у державного виконавця були наявні підстави для накладення штрафу на боржника у зв`язку із невиконанням рішення суду.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 640/12651/21 поновлено строк МВС України на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2022 року в даній справі та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, у зв`язку з чим, керуючись ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 640/12651/21.

На підставі викладеного відповідач вважає, що здійснив дії в рамках Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, тому просив відмовити у задоволені позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу.

Зобов`язано Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

19.09.2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист № 640/12651/21, в якому зокрема зазначено: « 18 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва……ВИРІШИВ: Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу». У виконавчому листі також зазначено, що «судове рішення набрало законної сили 18 липня 2021 року».

Суд зазначає, що зазначений виконавчий лист доданий до відзиву на позовну заяву відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Будь-якого іншого виконавчого листа відповідачем долучено не було.

Водночас, 04.11.2022 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70230191 щодо примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/12651/21 виданого 19.09.2022 року про зобов`язання Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

Суд зазначає, що сторонами до матеріалів справи не було долучено виконавчий лист про «Зобов`язати Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду».

Міністерство внутрішніх справ України звернулося до заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни із заявою про зупинення виконавчого провадження № 12/3-1522 від 07.12.2022 року, яка 08.12.2022 року була направлена рекомендованим листом на адресу відділу.

25.10.2023 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про накладення штрафу ВП № 70230191 у розмірі 5100,00 гривень за невиконання рішення суду накладено.

Пунктом 2 постанови про накладення штрафу зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу ВП № 70230191 від 25.10.2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. (ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 року у справі № 420/5465/18 зазначив, що «умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин».

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу.

Зобов`язано Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

Суд зазначає, що відповідно до інформації наявній в Єдиному державному реєстрі судових рішень - «https://reyestr.court.gov.ua/ Review/105866723», рішення у справі прийнято 13 червня 2022 року.

Проте, 19.09.2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист № 640/12651/21, в якому зокрема зазначено: « 18 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва розглянувши ……ВИРІШИВ: Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу». Також зазначено, що «судове рішення набрало законної сили 18 липня 2021 року».

04.11.2022 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70230191 щодо примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/12651/21 виданого 19.09.2022 року про зобов`язання Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній виконавчий лист № 640/12651/21 щодо «Зобов`язати Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду».

Напроти наявний виконавчий лист № 640/12651/21 в якому зазначено «Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу».

Більш того, факт пред`явлення до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, саме виконавчого листа про «Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу», свідчить заява ОСОБА_1 від 28.10.2022 року про відкриття виконавчого провадження.

Міністерством внутрішніх справ України на адресу заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. направлено заяву від 07.12.2022 року № 12/3-1522 про зупинення виконавчого провадження враховуючи ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження». В заяві зазначено, що подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 та зазначено, що після отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про відкриття провадження додатково проінформує відділ.

Згідно інформації наявній в Єдиному державному реєстрі судових рішень - «https://reyestr.court.gov.ua/ Review/108411071», 16.01.2023 року Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято ухвалу про витребування матеріалів справи, відповідно до якої витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 640/12651/21.

Листом від 21.09.2023 року № 15967/12-2023 Міністерство внутрішніх справ України зверталося до голови Шостого апеляційного адміністративного суду з проханням проінформувати міністерство про наслідки розгляду апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21. У листі зокрема зазначено, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 року витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 640/12651/21, однак згідно відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, офіційного вебсайта «Судова влада України» протягом майже 10 місяців (з грудня 2022 року по теперішній час) інформація щодо стадій розгляду справи у Шостому апеляційному адміністративному суді з моменту призначення складу суду апеляційної інстанції не оновлювалася, будь-які процесуальні рішення за результатами розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не ухвалювалися.

Листом від 04.10.2023 року № 16624/12-2023 Міністерство внутрішніх справ України зверталося до голови Київського окружного адміністративного суду з проханням вжиття заходів щодо надсилання матеріалів адміністративної справи № 640/12651/21 до Шостого апеляційного адміністративного суду. У листі зазначено, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 року витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 640/12651/21. За інформацією Шостого апеляційного адміністративного суду (лист від 26.09.2023 № 02.5-10 640/12651/21/4678/2023) 20.01.2023 Шостим апеляційним адміністративним судом надіслано на електронну адресу Київського окружного адміністративного суду ухвалу суду апеляційної інстанції від 16.01.2023 року у справі № 640/12651/21 та в подальшому листом від 17.07.2023 № 02.3-07/640/12651/21/55757/2023 ухвалу надіслано на поштову адресу Київського окружного адміністративного суду.

25.10.2023 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про накладення штрафу ВП № 70230191 у розмірі 5100,00 гривень, щодо примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/12651/21 виданого 19.09.2022 року про зобов`язання Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

У постанові зокрема зазначено «Постановою державного виконавця від 03.11.2022 року відкрито виконавче провадження. Копію постанови направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома. Листом МВС повідомлено відділ про апеляційне оскарження. Разом з тим, відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення. Станом на 25.10.2023 строк на апеляційне провадження не поновленно, апеляційне провадження не відкрито, відомостей щодо виконання рішення державному виконавцю не надано».

24.10.2023 року Шостим апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Поновлено строк Міністерству внутрішніх справ України на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

06.11.2023 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 70230191, щодо примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/12651/21 виданого 19.09.2022 року про зобов`язання Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

У постанові зокрема зазначено «Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 640/12651/21 поновлено строк Міністерству внутрішніх справ України на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2022 року по даній справі. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії».

Відповідно до інформації наявній в Єдиному державному реєстрі судових рішень - «https://reyestr.court.gov.ua/ Review/ 115452478», 06.12.2023 року Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року залишено без змін.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні докази, які мають помилки та невідповідності, а саме виданий 19.09.2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва виконавчий лист № 640/12651/21 містить наступну інформацію, зокрема « 18 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва розглянувши ……ВИРІШИВ: Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу». «Судове рішення набрало законної сили 18 липня 2021 року», проте Окружним адміністративним судом міста Києва рішення було ухвалено 13.06.2022 року, а виконавчі листи на скасування будь-якого рішення не видаються.

Проте, матеріали справи не містять докази, що виконавчий лист № 640/12651/21, виданий Окружним адміністративним судом міста Києва 19.09.2022 року про «Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № Г-26945/22 від 31.12.2020 стосовно відмови винесення на розгляд комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни питань щодо надання ОСОБА_1 відповідного статусу» був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню або виданий помилково.

Разом з тим, 04.11.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70230191 щодо примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/12651/21 виданого 19.09.2022 року про зобов`язання Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 395 від 23.05.2019 року з урахуванням висновків суду.

Водночас наявність в своїй сукупності таких розбіжностей на переконання суду не спростовують факт, що Міністерством внутрішніх справ України не виконано рішення суду у справі № 640/12651/21.

Суд наголошує, що Міністерством внутрішніх справ України не надано докази вчинення належних дій щодо виконання рішення суду, або інших доказів, які унеможливлювали виконання судового рішення.

Більш того, суд не вбачає протиправності у винесенні постанови про накладення штрафу, оскільки з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (04.11.2022) до моменту винесення постанови про накладення штрафу (25.10.2023) пройшов майже рік часу і на момент винесення постанови про накладення штрафу у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були відсутні відомості про постановлення ухвали від 24.10.2023 року, якою поновлено строк Міністерству внутрішніх справ України на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 640/12651/21 та відкрито апеляційне провадження.

Крім того, після отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 року, 06.11.2023 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 70230191.

З огляду на зазначене, суд висновує, що заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяна Ігорівна приймаючи оскаржену постанову ВП № 70230191 від 25.10.2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 гривень діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, тому підстави для скасування спірної постанови відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не вчинялись протиправні дії.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Отже, у спірних правовідносинах факт порушення права позивача у сфері публічних правовідносин не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Міністерства внутрішніх справ України до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 вересня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.