Справа № 380/1744/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 рокусправа № 380/1744/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Павлічко О.О., представника відповідача Думич І.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплотрейд-Інвест» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплотрейд-Інвест» (далі ТОВ «Теплотрейд-Інвест», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.10.2024 № 46519/13-01-07-01, № 46520/13-01-07-01.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Теплотрейд-Інвест» в заявах по суті спору та додаткових поясненнях наводить такі аргументи: - підприємство з 25.02.2015 на обліку в податкових органах як платник податків та платник єдиного внеску, здійснює господарську діяльність за КВЕД 46.71 «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами»; - позивач є посередником, здійснює придбання паливної сировини у виробників для подальшої реалізації з певною націнкою (з метою отримання прибутку) підприємствам, які здійснюють виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних видів палива, таких, зокрема, як паливні пілети з лузги соняшника; - підприємство в листопаді 2021 року придбало у ТОВ «Азовпромагро» паливні пілети, які надалі реалізувало своїм покупцям виробникам теплової енергії (ТОВ «Енергозбереження Львів», ТОВ «Енергозбереження Закарпаття», ТОВ «Західтеплоком»), що підтверджується належно оформленими первинними (договори, специфікації, видаткові накладні та ТТН, розрахункові документи, сертифікати якості тощо) та обліковими (картки рахунку) документами, а також зареєстрованими контролюючими органами податковими накладними (як постачальника, так і позивача), а також показниками податкової звітності; внаслідок описаних господарських операцій з контрагентами ТОВ «Теплотрейд-Інвест» отримало 63193,60 грн. прибутку, що доводить економічний ефект («ділову мету») від здійснення цих операцій; посилання відповідача на неможливість реального здійснення цих господарських операцій ґрунтуються на припущеннях та не доводять обґрунтованості його висновків.

Відповідач позовних вимог не визнає та наводить у заявах по суті спору та додаткових поясненнях такі аргументи: в ході проведення перевірки встановлено низку факторів, що свідчать про «дефектність» документів та нереальність проведених операцій із постачання товарів (паливних пілет в кількості 119,76 т) за період листопад 2021 року ТОВ «Азовпромагро» для ТзОВ «Теплотрейд-Інвест» на загальну суму 810511,67 грн. (в тому числі ПДВ 135085,28 грн.), а саме: видаткові та товарно-транспортні накладні ТОВ «Азовпромагро» не розкривають зміст проведених господарських операцій (не зазначено адреси місця складання видаткової накладної, не зазначено дат та номерів довіреностей покупця, найменування осіб та посади представника покупця, що отримувала ТМЦ; не вказана повна адреса пункту розвантаження, не зазначено відомості про вантажно-розвантажувальні операції, відсутні законні підстави здійснення навантаження та розвантаження за адресами зазначеними у ТТН, відсутні договори про залучення до господарських операцій перевізників); відповідно до податкової інформації, отриманої (зібраної) в межах ст.74 ПК України, встановлено обрив ланцюга його постачання, відсутність основних фондів у ТОВ «Азовпромагро», що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності цього підприємства в задекларованих обсягах, тому не підтверджено факт постачання пілет паливних на адресу ТОВ «Теплотрейд Інвест»; - у зв`язку із неможливістю підтвердження законності походження товару ставиться під сумнів здійснення відповідних господарських операцій з постачання товару контрагентам позивача; - комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Донецькій області прийнято рішення 18.02.2022 №7914 про відповідність ТОВ «Азовпромагро» критеріям ризиковості платника податку.

Суд за клопотанням позивача допитав в судовому засіданні у якості свідків посадових осіб, котрі підписували перевірені контролюючим органом видаткові та товарно-транспортні накладні, а саме: - заступника директора ТОВ «Теплотрейд-Інвест» Сороківського А.А., директора ТОВ «Західтеплоком» Юрова С.О., директора ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» Любаса В.Я., директора ТОВ «Теплотрейд-Інвест» та ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» ОСОБА_1 .

Суд вислухав промови та додаткові пояснення учасників справи, допитав свідків, дослідив долучені до матеріалів справи докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ГУ ДПС у Львівській області на підставі наказу від 20.09.2024 № 5020-ПП та на підставі п.п.16.1.5, п.п.16.1.7 п.16.1 ст.16; п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20; п.п.73.3 п.73 ст.73, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78; п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) провело позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Теплотрейд-Інвест» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Топ Проект Буд» за період жовтень 2021 року, ТОВ «Азовпромагро» за період листопад 2021 року, та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства.

В межах перевірки позивач надав, а контролюючий орган проаналізував такі документи: - декларації з ПДВ з додатками за звітні періоди жовтень 2021 листопад 2021;- реєстри виданих та отриманих податкових накладних ЄРПН за період жовтень 2021 листопад 2021;- установчі документи та дозволи;- первинні документи, (договори купівлі-продажу, накладні, акти приймання передачі, ТТН, банківські виписки) та інше; - платіжні документи, які засвідчують факт оплати за отримані товари (послуги);- оборотно-сальдові відомості по рахунках, картки рахунків.

Ревізори провели аналіз даних Єдиного реєстру податкових накладних та встановили, що ТОВ «Азовпромагро» декларує операції з придбання паливних пілет з лузги соняшника, які реалізовані в листопаді 2021 року ТзОВ «Теплотрейд-Інвест», залучивши по ланцюгу постачання ряд підприємств «транзитерів», у яких відсутнє фактичне придбання вищезазначеного товару. Зокрема, проведеним аналізом встановлено наступну схему по ланцюгу постачання пілет паливних до ТОВ «Азовпромагро»: постачальником постачання пілет паливних з лузги соняшника в першій ланці є ТОВ «Марпостачсервіс», в другій ланці ТОВ «Компас ТПК». Проведеним аналізом даних ЄРПН встановлено відсутність придбання (виробництва) пілет паливних з лузги соняшника підприємством ТОВ «Компас ТПК». Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Донецькій області прийняла рішення від 18.02.2022 №7914 про відповідність ТОВ «Азовпромагро» критеріям ризиковості платника податку. Також в акті перевірки вказано про «дефектність» документів та нереальність проведених операцій із постачання товарів (паливних пілет в кількості 119,76 т) за період листопад 2021 року ТОВ «Азовпромагро» для ТОВ «Теплотрейд-Інвест» на загальну суму 810511,67 грн. (в тому числі ПДВ - 135085,28 грн.) з таких причин: - видаткові накладні ТОВ «Азовпромагро» не розкривають зміст проведених господарських операцій (не зазначено адреси місця складання видаткової накладної, не зазначено дат та номерів довіреностей покупця, посади представника покупця, що отримувала ТМЦ); - товарно-транспортні накладні ТОВ «Азовпромагро» не розкривають зміст проведених господарських операцій (не вказана повна адреса пункту розвантаження, не зазначено відомості про вантажно-розвантажувальні операції); - відповідно до податкової інформації, отриманої (зібраної) в межах ст.74 ПКУ, не підтверджено факт постачання пілет паливних на адресу ТОВ «Теплотрейд- Інвест» (обрив ланцюга постачання); - відсутність основних фондів ТОВ «Азовпромагро», що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності цього підприємства в задекларованих обсягах.

За результатами перевірки складено акт №42637/13-01-07-01/39658169 від 09.10.2024 (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ «Теплотрейд- Інвест»: 1. п.44.1 ст.44; пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; п. 135.1 ст. 135; п. 137,1 ст. 137 ПКУ, внаслідок чого підприємство завищило суму від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2021 рік на 675426 грн; 2. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198; п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 ПКУ, внаслідок чого підприємство завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (показник рядка 21) декларації за листопад 2021 року, в сумі 135085 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 30.10.2024 (далі ППР):

1) №46519/13-01-07-01, на підставі якого платнику зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 675426 грн;

2) №46520/13-01-07-01, на підставі якого платнику зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 135085,00 грн.

Позивач оскаржив ППР до Державної податкової служби України в порядку адміністративного оскарження. За результатами розгляду цієї скарги ДПС України прийняла рішення №414/6/99-00-06-01 03-06 від 08.01.2025, відповідно до якого залишила без змін ППР ГУ ДПС у Львівській області від 30.10.2024 №46519/13-01-07-01 та №46520/13-01-07-01, а скаргу без задоволення.

При вирішенні спору по суті суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування при оцінці фактичних обставин цієї справи:

відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 996-XIV).

Стаття 1 Закону України № 996-XIV дає визначення термінам: - господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України № 996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Поряд з цим, згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з абзацом першим пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий цього пункту).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України (абзац перший пункту 198.6 статті 198 ПК України).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1 статті 200 ПК України).

У пункті 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 вказаного Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 вказаного Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Базою оподаткування цим податком відповідно до пункту 135.1. статті 135 ПК України є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

У постановах Верховного Суду від 28.04.2020 (справа № 826/15568/16), від 10.04.2020 (справа № 808/954/17), від 06.03.2020 (справа №803/13/16) сформовано висновок про те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності. Отже, фактичне постачання товарів в межах відповідної угоди повинне розглядатися судами як самостійний предмет дослідження. При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

Зібрані у справі докази свідчать про таке:

ТОВ «Теплотрейд-Інвест» (покупець) та ТОВ «Азовпромагро» (постачальник) уклали Договір поставки №16/1103 від 16.11.2021 (а.с.29-30), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар (паливні пілети із лузги соняшника) у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно до умов цього договору на підставі специфікації та/або видаткових накладних, які є невід`ємними частинами договору. Поставка Товару здійснюється постачальником (п. 4.1.). Передача товару здійснюється у місце, визначене у специфікації (п. 4.2.).

На виконання цього договору ТОВ «Азовпромагро» передало у власність ТОВ «Теплотрейд-Інвест» пілети паливні із лузги соняшника в загальній кількості 119,76 тон відповідно до шести видаткових накладних (а.с.34-39) за адресами, попередньо визначеними сторонами в специфікаціях (а.с.31-33). На підтвердження якості товару продавець надав покупцю посвідчення якості на відповідні партії товару (а.с.46-48). Продавець організував поставку шести партій товару покупцю, залучивши перевізників, що підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с.40-45). Отримання товару за адресами доставки здійснював заступник директора Сороківський А.А., що підтверджується його підписами у первинних документах та свідченнями, наданими під присягою в судовому засіданні; наявність повноважень підтверджується наказом про затвердження переліку осіб, які мають право отримувати та видавати товарно-матеріальні цінності та довіреністю (а.с.61-62). Факт отримання товару відображено в бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується картками рахунку №281 за 19.11.2021, 23.11.2021, 25.11.2021, 26.11.2021, 29.11.2021 (а.с.76-82). ТОВ «Теплотрейд-Інвест» повністю оплатило поставлений ТОВ «Азовпромагро» товар згідно платіжних доручень (а.с.15). ТОВ «Азовпромагро» здійснило реєстрацію податкових накладних за результатами господарських операцій з ТОВ «ТЕПЛОТРЕЙД-ІНВЕСТ» в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується податковими накладними та квитанціями про їх реєстрацію (а.с.49-61).

Відповідно, у Позивача на законних підставах виникло право на відображення у податковому кредиті сум ПДВ згідно Таблиці №2 до цієї позовної заяви.

Придбаний в ТОВ «Азовпромагро» товар позивач поставив на підставі попередньо укладених договорів (а.с.63-69) на постачання паливної сировини своїм контрагентам ТОВ «Енергозбереження Львів» (договір поставки №ТТІ-3/10/2018 від 01.10.2018), ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» (договір поставки №ТТІ-2/10/2018 від 01.10.2018), ТОВ «Західтеплоком» (договір поставки №1/2 01/19 від 02.01.2019), що підтверджується актом перевірки (а.с.15). Товар оплачений контрагентами відповідно до умов договорів поставки, що підтверджується відповідними банківськими виписками та актами звірки взаєморозрахунків (а.с.70-75).

Описані операції відображені в бухгалтерському обліку підприємства за листопад 2021 року таким чином (підтверджується атом перевірки, а.с.15): Дт 281 Кт 631 - отримано товар (паливні пілети із лузи соняшника) на загальну суму 675426,39 грн.; Дт 644 Кт 631 - сформовано податковий кредит на загальну суму 135085,28 грн.; Дт 631 Кт 31 - здійснено оплату за товар (паливні пілети із лузи соняшника) на загальну суму 810511,67 грн.; Дт 902 Кт 281 - здійснено списання собівартості товару (паливних пілет із лузи соняшника) на реалізацію товарів.

При оцінці обставин справи суд враховує таке:

- ТОВ «Теплотрейд-Інвест» з 25.02.2015 перебуває на обліку в податкових органах як платник податків та платник єдиного внеску, має зареєстровані основні види економічної діяльності: код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів н. в. і. у; код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;

- ТОВ «Теплотрейд-Інвест» здійснює посередницьку діяльність, придбаваючи паливну сировину великими партіями в постачальників та/або виробників, а надалі постачає цю сировину з торгівельною націнкою власним покупцям дрібними партіями (обсягом, що перевозиться вантажним автомобілем, котрий розвантажується замовником за місцем отримання товару - котельні);

- ТОВ «Азовпромагро» в 2021 році було одним із постачальників ТОВ «Теплотрейд-Інвест», котрий відправляв покупцю паливну сировину найнятим вантажним транспортом за адресами, вказаними в специфікаціях на кожну партію товару;

- контрагенти покупці позивача (ТОВ «Енергозбереження Львів», ТОВ «Енергозбереження Закарпаття», ТОВ «Західтеплоком») є виробниками теплової енергії (код КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря) операторами котельнь, котрі починаючи з 2019 року закуповують в ТОВ «Теплотрейд-Інвест» паливну сировину на підставі договорів поставки №ТТІ-3/10/2018 від 01.10.2018, №ТТІ-2/10/2018 від 01.10.2018, №1/2-01/19 від 02.01.2019.

- отримання товару від ТОВ «Теплотрейд-Інвест» в листопаді-грудні 2021 року здійснювали особисто керівники ТОВ «Західтеплоком», ТОВ «Енергозбереження Львів», ТОВ «Енергозбереження Закарпаття», що підтверджується їх показами, наданими в процесі допиту їх як свідків;

- з показів свідків та змісту первинних документів зрозуміло, що паливна сировина (пілети паливні) надходили до цих замовників за адресами котельнь, вказаних у специфікаціях на кожну партію товару, де уповноважений представник ТОВ «Теплотрейд-Інвест» Сороківський А.А. приймав відправлений ТОВ «Азовпромагро» товар від перевізника, після чого передавав його представнику (керівнику) замовника.

Оцінюючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що господарська діяльність з придбання великих партій паливної сировини та її подальшого продажу дрібними партіями відповідає зареєстрованому виду діяльності позивача, а в цій конкретній ситуації є прибутковою, що доводить існування ділової мети спірних господарських операцій, що полягає в отриманні економічної вигоди (прибутку).

Оцінюючи аргументи сторін щодо належності оформлення видаткових та товарно-транспортних накладних суд керується такими мотивами:

постачальник ТОВ «Азовпромагро» у видаткових накладних, складених на підтвердження передачі товару ТОВ «Теплотрейд-Інвест») вказав адресою доставки юридичну адресу позивача. Разом з тим, пунктом 4.2. Договору поставки, передача товару здійснюється у місце, визначене у специфікації. Так, відповідно до Специфікації №1 від 16.11.2021, Специфікації №2 від 22.11.2021 та Специфікації №4 від 25.11.2021 поставка відповідної партії товару здійснюється за адресою: Коломия, Івано-Франківська область. В товарно-транспортних накладних №Р226 від 19.11.2021, №Р241 від 23.11.2021, №Р257 від 26.11.2021 та №Р256 від 26.11.2021, складених ТОВ «Азовпромагро» до видаткових накладних №226 від 19.11.2021, №241 від 23.11.2021 та №257 від 26.11.2021, №256 від 26.11.2021 зазначено пункт розвантаження: Коломия, Івано-Франківська область, що відповідає зобов`язанням, які позивач мав перед ТОВ «Західтеплоком» на підставі договору поставки №1/2-01/19 від 02.01.2019. Відповідно до Специфікації №3 від 23.11.2021, Специфікації №5 від 26.11.2021 року до договору поставки, поставка партії товару здійснювалась постачальником за адресою: м. Ужгород, Закарпатська область. В товарно-транспортних накладних №Р251 від 25.11.2021 та №Р269 від 29.11.2021, складених ТОВ «Азовпромагро» до видаткових накладних №251 від 12511.2021, №269 від 29.11.2021 зазначено пункт розвантаження: м. Ужгород, Закарпатська область, що, в свою чергу, відповідає зобов`язанням позивача перед ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» на підставі договору поставки №ТТІ-2/10/2018 від 01.10.2018.

Свідки повідомили суд, що ТОВ «Західтеплоком» є підприємством, що здійснює виробництво теплової енергії з альтернативних видів палива (зокрема, лушпиння соняшника) в котельнях, що розташовані у місті Коломия за адресами: вул. Роксоляни, 7; вул. Моцарта,33; вул. Заньковецької,11; вул. Франка,12. ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» здійснює діяльність з виробництва теплової енергії в котельнях, розміщених на території Закарпатської області, зокрема, у м. Ужгород та м. Мукачево (військове містечко №13). Виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних видів палива здійснюється ТОВ «Енергозбереження Львів» в котельнях, що розташовані на території Львівської (м. Львів, м. Жидачів, м. Кам`янка-Бузька, м.Буськ, м. Сокаль, с. Тисовець) та Закарпатської областей (м. Мукачево, військове містечко №12). Тому вказані у специфікаціях до договору поставки №16/1103 від 16.11.2021, укладеного позивачем та ТОВ «Азовпромагро», адреси поставок відповідають пунктам розвантаження, вказаним в товарно-транспортних накладних, а також умовам договорів позивача з контрагентами, яким був реалізований товар (ТОВ «Західтеплоком», ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» та ТОВ «Енергозбереження Львів») і місцям розташування їхніх котельнь, де безпосередньо використовувалася поставлена паливна сировина. Щодо адреси пункту розвантаження, вказаної у товарно-транспортній накладній №Р269 від 29.11.2021, складеній ТОВ «Азовпромагро» до видаткової накладної №269 від 29.11.2021 (м. Ужгород, Закарпатська обл.), то позивач пояснив таке: протягом листопада 2021 року постачання товару здійснювалося в період опалювального сезону, тому ТОВ «Теплотрейд Інвест» організовувало поставки паливної сировини орієнтуючись на потребу покупців, зокрема, потребу конкретної котельні, про що самі контрагенти в особі їхніх директорів безпосередньо інформували позивача в особі заступника директора Сороківського А.А. Товар згідно видаткової накладної №269 від 29.11.2021 дійсно був передбачений для потреб ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» у котельні в м. Ужгород, однак, враховуючи нагальну виробничу необхідність у паливній сировині котельні ТОВ «Енергозбереження Львів» у м. Мукачево, яка виробляє теплову енергію для військової частини, вказаний товар (автотранспорт) був скерований позивачем до цієї котельні. Там силами ФОП ОСОБА_2 здійснено розвантаження частини паливної сировини, про що складено акт виконаних робіт №29/11/03 від 29.11.2021 та підписано видаткову накладну на продаж №1242 від 29.11.2021; решта товару було розвантажено на котельні ТОВ «Енергозбереження Закарпаття» у м. Мукачево, що підтверджується видатковою накладною №1243 від 29.11.2021.

Оцінивши покази свідків щодо описаних господарських операцій, а також долучені до справи первинні документи в контексті послідовності їх оформлення та підписання учасниками суд дійшов висновку, що ці документи є належними та достатніми доказами на підтвердження господарських операцій, що в них зафіксовані, попри незначні недоліки їх оформлення, відмічені відповідачем. Суд враховує, що ревізори підчас проведення перевірки мали можливість витребувати та отримати у посадових осіб позивача пояснення, аналогічні до наданих ним у суді, а також провести зустрічну звірку з контрагентами покупцями, проте не використали цих повноважень, натомість сформували висновки щодо належності первинних документів, що мають характер припущень та підтверджуються довільним трактуванням їх змісту.

Оцінюючи аргументи відповідача щодо «обриву ланцюга постачання» та податкової інформації щодо ТОВ «Азовпромагро» суд керується такими мотивами:

на обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Азовпромагро» відповідач ставить під сумнів факт попереднього придбання товарно-матеріальних цінностей цим підприємством по т.зв. «ланцюгу постачання» в постачальників ТОВ «Марпостачсервіс» та ТОВ «Компас ТПК». Так, в акті перевірки стверджується, що господарські операції постачальника позивача з придбання товару у вищеописаних контрагентів фактично не відбулося, зважаючи на відсутність джерела походження товару по «ланцюгу постачання», кінцевим покупцем яких є позивач. Суд враховує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента - за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15. Отже, ймовірне (відповідач не довів цих обставин, а лише стверджує про їх ймовірність) порушення певними суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання товару вимог податкового законодавства, враховуючи принцип індивідуальної відповідальності платника податків, не може ставитися у вину позивачу та впливати на реальність господарських операцій між позивачем та його безпосередніми контрагентами.

Формуючи висновок про відсутність ланцюга постачання товару, придбаного позивачем, відповідач посилається на інформацію в АІС «Податковий блок». Суд враховує, що будь-яке автоматизоване співставлення чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема, задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними. Контролюючий орган мав повноваження провести зустрічну звірку з постачальниками позивача та пересвідчитися в обґрунтованості/безпідставності своїх оцінок інформації з баз даних, проте не скористався такою можливістю.

Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази підтверджують обставину фактичного придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей в постачальника ТОВ «Азовпромагро» з метою подальшого використання у власній господарській діяльності, а тому позивач правомірно сформував податковий кредит з ПДВ та витрати за наслідками таких операцій. Враховуючи існування належних та допустимих доказів фактичного придбання позивачем товару з метою використання в господарській діяльності окремі недоліки в оформленні первинних документів не свідчать про штучне формування позивачем даних податкового обліку.

Відповідачем не довів та не надав належних та достатніх доказів, які б свідчили, що ТОВ «Азовпромагро» не мало можливості для проведення господарської діяльності з поставки товарів, обумовлених укладеним з позивачем договором, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про протиправну поведінку цього контрагента та про обізнаність позивача як платника податків щодо такої, а також узгодженості дій між ними. Ураховуючи наведене, суд вважає, що зміст та обсяг господарських операцій позивача та ТОВ «Азовпромагро» підтверджується первинними та обліковими документами, такі спрямовані на одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності. Відповідач не довів та не надав належних та достатніх доказів, які б свідчили про порушення податкового законодавства постачальником позивача, чи що позивач знав чи повинен був знати про порушення, проте не проявив належної обачності при виборі контрагента. Доказів наявності фактів взаємозалежності або узгодженості дій позивача і його контрагента, а також застосування платником схеми розрахунків, яка свідчать про повернення грошових коштів платнику або особам, які мають до нього відношення, відповідач також не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач спростував наведені в акті перевірки висновки відповідача про порушення платником податку пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134; п. 135.1 ст. 135; п.137.1 ст. 137 ПКУ (внаслідок чого підприємство завищило суму від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2021 рік на 675426 грн.) та п. 198.1, п. 198.3 ст. 198; п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 ПКУ (внаслідок чого підприємство завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (показник рядка 21) декларації за листопад 2021 року, в сумі 135085 грн.).

З огляду на це оскаржені податкові повідомлення рішення не відповідають критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що наведені у частині другій статті 2 КАС України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. Отже, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до встановлених статтю 139 КАС України правил розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Повне рішення складено 15 вересня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 46519/13-01-07-01 від 30.10.2024 та № 46520/13-01-07-01 від 30.10.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (Україна, 79003, Львівська обл., місто Львів, вул.Стрийська, будинок 35; ідентифікаційний код 43968090) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплотрейд-інвест» (Україна, 79015, Львівська обл., м. Львів, вул.Героїв УПА, 72; ідентифікаційний код 39658169) судові витрати на сплату судового збору в сумі 9726 (дев`ять тисяч сімсот двадцять шість) гривень 13 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович