Справа № 560/13179/25
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участі:секретаря судового засідання Святецької М.В. представника позивача:Рейніш Л.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати протиправну бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні 76408932 та зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити дії, заходи впливу, передбачених статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.10.2024 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №76408932 з примусового виконання виконавчого листа №560/21834/23 виданого 10.06.2024 Хмельницьким окружним адміністративним судом. Позивач вказує, що відповідача не застосував заходів впливу щодо виконати боржником рішення суду відповідно до Розділів VII, VIII Закону України "Про виконавче провадження".

Тому вважає бездіяльність відповідача протиправною, та звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду на 10.09.2025 на 10:00.

В судове засідання з`явився представника позивача та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходило.

Враховуючи те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, а також враховуючи ч.4 ст.287 КАС, а саме те, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року по справі № 560/21834/23 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, та у відпустці за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період: з 30.09.2022 по 08.06.2023. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період: з 30.09.2022 по 08.06.2023, з урахуванням виплачених сум.

10.06.2024 судом виданий виконавчий лист по справі №560/21834/23.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.10.2024 відкрито виконавче провадження №76408932 з примусового виконання виконавчого листа №560/21834/23 виданого 10.06.2024 Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Позивач вказує, що окрім ухвалення постанов про відкриття ВП 76408932, стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження від 29.10.2024 року впродовж 10 місяців ВДВС не застосував заходив впливу щодо спонукання боржника виконати рішення суду відповідно до Розділів VII, VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.10.2024 ВП №76408932 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №560/21834/23 виданого 10.06.2024, щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період: з 30.09.2022 по 08.06.2023, з урахуванням виплачених сум.

У постанові вказано, що боржнику необхідно виконати судове рішення протягом 10 робочих дні.

Позивач не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, щодо здійснення заходів для виконання боржником судового рішення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частина перша статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 6 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2024, строк виконання рішення сплинув 09.11.2024 року.

Статтею 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (ч.1). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2). Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.3).

Суд звертає увагу, що з початку відкриття виконавчого провадження, тобто з 29.10.2024 року, відповідач не вчинив усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій щодо виконання боржником рішення суду, а тому суд вважає, що в даному випадку існують підстави вважати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконавчого провадження №76408932.

Крім того, суд вважає, що відповідачем не надано до суду жодних належних доказів вчинення усіх передбачених дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", для належного виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили, а тому з урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити заходи передбачені статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №560/21834/23.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судових витрат, тому відсутні підстави для стягнення судових витрат на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 287,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні 76408932 щодо примусового виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №560/21834/23.

Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити заходи передбачені статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №560/21834/23.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 вересня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Володимирська, 1,м. Луцьк,Луцький р-н, Волинська обл.,43016 , код ЄДРПОУ - 43316386)

Головуючий суддя О.П. Шевчук