Справа № 677/1497/25
Суддя: Васільєв С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1497/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Васільєва С.В., за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

представника позивача Лукіянчук О.М.,

представника відповідача Багнюка О.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

1.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №41 від 13.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.107 КУпАП.

2.Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.107 КУпАП направити на новий розгляд до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням, є незаконною, необґрунтованою та протиправною, і тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного:

1.В оскаржуваній постанові не вказано частину статті, якою передбачено відповідальність за вчинення інкримінованого правопорушення, не конкретизоване, яке саме правопорушення вчинене позивачем, та яку саме норму закону порушено.

Водночас, не зважаючи на те, що ст. 107 КУпАП є бланкетною та відсилає до нормативно-правових актів, які встановлюють вимоги щодо забезпечення благополуччя тварин, а також вимоги щодо виробництва, обігу та застосування ветеринарних препаратів, провадження ветеринарної практики, переміщення (обігу) тварин, побічних продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу та біологічних продуктів, захисту здоров`я та карантину тварин, у постанові не зазначено, положення яких саме нормативно-правових актів він порушив.

2.До оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення правопорушення, а протокол, на підставі якого винесено зазначену постанову, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та не може бути належним і допустимим доказом його вини.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Витребувано у відповідача всі наявні докази (копії), за результатами дослідження яких винесена оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення (у т.ч. копію такої постанови).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, їх позиції у судовому засіданні

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вказаних у позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що дійсно у протоколі та постанові відсутнє пряме зазначення частини (абзацу) статті 107, однак обставини викладено чітко викладені і відповідають умовам відповідальності, визначеними абз.1 ст.107 КУПАП. Скасування постанови за таких підстав буде надмірним формалізмом.

Справа розглядалася на місці, після відмови позивача у вчиненні відповідних дій, протокол складався біля його будинку.

Позивач відмовився від отримання протоколу, тому такий був надісланий поштовим зв`язком разом з постановою.

У затвердженій формі постанови відсутні графи для зазначення доказів, на підставі яких вона прийнята, та посилання на порушення норми закону, окрім КУПАП.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Згідно протоколу № 075/25 від 13 серпня 2025 року, складеним головним спеціалістом відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Хмельницького РУ ГУ ДПСС в Хмельницькій області Мотуз Віталієм Віталійовичем, 13 серпня 2025 року о 12:30 год по вул.Романовського,26 у с. Севрюки, Хмельницький район, власник тварин ОСОБА_1 відмовився від протиепізоотичних заходів, досліджень на лейкоз, бруцельоз, щеплення проти сказу, на власному подвір`ї утримуються ВРХ, ДРХ, собаки, коти, що є порушенням Закону України "Про ветеринарну медицину" ст.37 п.7.

У протоколі вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться на місці.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №41 від 13 серпня 2025, головний спеціаліст відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Хмельницького РУ ГУ ДПСС в Хмельницькій області Мотуз В.В., на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 075/25 від 13 серпня 2025 року, 13 серпня 2025 року у с. Севрюки Хмельницького району по вул.Романовського,26, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №075/25 від 13.08.2025 встановив, що ОСОБА_1 вчинив відмову від проведення діагностичних досліджень та профілактичних щеплень для ВРХ, ДРХ, собак та котів, що є порушенням Закону України "Про ветеринарну медицину", на підставі чого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 107 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В оскаржуваній постанові № 41 від 13 серпня 2025 року не вказано частину статті 107 КУпАП, за якою накладено штраф на позивача.

Відповідно до відеозапису, наданого відповідачем на виконання ухвали суду та переглянутому у судовому засіданні, слідує прибуття посадових осіб відповідача 13 серпня 2025 року та розмова на подвір`ї двору.

Учасниками не заперечувався факт, що вказана розмова відбулась за участі позивача.

Посадова особа запитала позивача, по якій причині не надано тварин для протиепізоотичних досліджень, щеплень від сказу.

Позивач вказав, що він не заперечує, однак намордника не купував, він йому не потрібен. Вказав, що це посадова особа має мати намордника, приколювати.

Посадова особа зауважила, що власник тварин повинен зафіксувати тварину та надати для відповідних дій.

Позивач вказав, що він не відмовляється, беріть, коліть.

Власнику неодноразово вказано, що саме він повинен зафіксувати тварин. За недотримання цього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та буде винесена постанова.

В певний момент позивачу вказується, що руками потримайте собаку, на що слідує відповідь, що він його кусає, кидається, як його тримати. Вказав, що не буде тримати.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 107 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про ветеринарну медицину та благополуччя тварин.

Згідно абз.1 ст.107 КУпАП порушення вимог законодавства щодо забезпечення благополуччя тварин, крім порушень, передбачених статтями 85, 87-88-2, 89, 154 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До позивача застосовано штраф у розмірі 340 грн., тобто у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інші порушення, визначені у вказаній статті, тягнуть відповідальність від п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У постанові вказано про те, що підставою для її прийняття стало те, що ОСОБА_1 вчинив відмову від проведення діагностичних досліджень та профілактичних щеплень для ВРХ, ДРХ, собак та котів, що є порушенням Закону України "Про ветеринарну медицину"

Так, вказаному порушенню кореспондує обов`язок, визначений відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", а саме: юридичні та фізичні особи, діяльність яких пов`язана з утриманням та обігом тварин, зобов`язані доставляти тварин у визначене місце або забезпечувати належні умови за місцем утримання тварин для проведення ветеринарного огляду, діагностичних, профілактично-лікувальних обробок, включаючи дослідження і щеплення. У разі необхідності забезпечувати надійну фіксацію тварини при проведенні маніпуляцій, транспортування (доставки) відібраних зразків тканин, крові та інших матеріалів для діагностичних аналізів.

Порушення вказаної норми зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Вимоги до змісту протоколу визначені у ч. 1 ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Окрім того, порядок оформлення матеріалів про адмінправопорушення уповноваженими на те посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини, та його територіальних органів, обліку та розгляду справ про адміністративні правопорушення визначає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини, затверджена Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 182 від 10.04.2019 року (далі - Інструкція № 182).

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ цієї Інструкції у протоколі, зокрема, зазначаються: дата, час, місце вчинення та суть адміністративного правопорушення, яке описується якнайточніше згідно з вимогами відповідної статті КУпАП, на підставі якої складається протокол; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення (із зазначенням відповідного абзацу, підпункту, пункту, відповідної частини, статті); акти перевірок та інші докази, що підтверджують вчинення порушення вимог законодавства особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; відомості, що додаються до протоколу.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 12 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції також передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення, серед іншого, має містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують; посилання на нормативно-правовий акт, вимоги якого було порушено, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та/або зазначення підстав для закриття справи.

Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі №420/1842/21 вказано, що у будь-якому випадку рішення, що приймаються суб`єктом владних повноважень, або дії, які вживаються у процесі реалізації своєї компетенції, можуть вважатися правомірним лише за умови, що вони відповідають всім критеріям, які визначені частиною другою статті 2 КАС України. Це, зокрема, означає, що контролюючий суб`єкт може довести в адміністративному суді те, що його рішення (дії) прийнято (вчинено) добросовісно та розсудливо, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У свою чергу, суди не повинні допускати надмірного формалізму при наданні правової оцінки правомірності прийнятих рішень або вчинених дій (бездіяльності) суб`єктів владних повноважень під час проведення планових чи позапланових заходів, та враховувати явно недобросовісну поведінки суб`єкта господарювання, яка унеможливила дотримання встановленого порядку здійснення перевірки.

Суд враховує, що оскаржувана постанова містить зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (ст.107 КУпАП), та опис обставин, встановлених під розгляду справи.

У постанові вказано, що вона прийнята на підставі протоколу, а протокол, у свою чергу, містить вказівку про порушення п.7 ст.37 Закону України "Про ветеринарну медицину".

Постанова та протокол були надіслані одночасно позивачеві та отримані ним.

Навіть за наявності формальних зауважень до змістовного викладення рішення, суд має врахувати реальний зміст документа, що підтверджує обставини, на підставі яких діяв контролюючий орган.

Отже, відповідач при складенні постанови про адміністративне правопорушення діяв на підставі закону й на підставі достатніх доказів, які об`єктивно доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо незазначення в оскаржуваній постанові частини (абзацу) відповідної статті 107 КУпАП, а також абзацу та статті Закону України "Про ветеринарну медицину", то суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 по справі № 400/4409/21 виклав правову позицію, згідно якої визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Вказана обставина не може бути самостійною та достатньою підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за наявності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки застосування «надмірного формалізму» буде порушувати принципи та завдання КУпАП, щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Фактичні обставини, викладені у оскаржуваній постанові, підставою позову не вказувались.

У цій справі суд також вважає за необхідне звернути увагу на поняття надмірного формалізму, який відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 20 травня 2020 року у справі № 809/1031/16, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20, від 19 травня 2021 року у справі № 210/5129/17, від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21 та від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, слід розуміти як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом.

Правовий пуризм - невідступне слідування вимогам процесуальних та/або процедурних норм; надмірно формально сурове (бюрократичне) застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, без врахування їх доцільності (розумності, добросовісності), обставин конкретної справи, а також необхідності забезпечення ефективної реалізації та/або захисту прав особи та суспільних (публічних) інтересів.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

У справі, що розглядається, формальні неточності (незаповнення усіх граф постанови, зокрема, частини статті 107 КУпАП) слід оцінювати з урахуванням всіх обставин справи, у сукупності із суспільною важливістю оскаржуваного рішення та метою, на досягнення якої воно спрямовано, а також необхідністю досягнення балансу між інтересами позивача та публічними (суспільними) інтересами, на захист яких прийнято оскаржуване рішення. Такий підхід цілком відповідає засадам адміністративного судочинства, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищезазначене, окремі формальні неточності не призвели до порушення прав позивача, оскільки рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, те, що до оскаржуваної постанови не було долучено доказу на підтвердження вказаних у ній обставин (зокрема, відеозапису), не є підставою для скасування такої або направлення на новий розгляд.

Водночас, згідно ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Таким чином, вищевказані обставини справи свідчать про те, що протокол та постанова, складені посадовою особою відповідача, містять достатньо доказів, які свідчать про те, що позивач порушив вимоги ч. 7 ст. 37 Закону України «Про ветеринарну медицину», і правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності.

В іншому випадку скасування постанови буде проявом правового пуризму, тобто «скасуванням заради скасування».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд покладає понесені позивачем судові витрати на нього.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-250, 286 КАС України, суд ,-

ухвалив:

постанову про накладення адміністративного стягнення №41 від 13.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.107 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, адреса: 29001, м.Хмельницький, вул.Шевченка,53, .

СуддяС. В. Васільєв