Справа № 340/889/25
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа №340/889/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування листа-відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування листа-відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за №10591-10790/Г-02/8-1100/24 від 17 грудня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні періоду здійсненням ним підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 року по 31 грудня 2003 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 грудня 2024 року, зарахувавши до страхового стажу період здійснення ним підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 року по 31 грудня 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24.09.2024 р. позивачу призначено пенсію за віком з урахуванням страхового стажу 32 роки 9 місяців 17 днів. При цьому не враховано страховий стаж позивача за період з 30.09.1997 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.08.2000 р., з 01.12.2000 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 31.07.2001 р., з 01.09.2001 р. по 30.09.2001р., з 01.01.2002 р. по 28.02.2002 р., з 01.10.2002 р. по 31.10.2002 р., з 01.12.2002 р. по 31.01.2003 р., з 01.06.2003 р. по 31.07.2003 р., з 01.09.2003 р. по 30.09.2003 р., з 01.11.2003 р. по 30.11.2003 р., оскільки за цей період збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не нараховувався і не сплачувався. 02.12.2024 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання додаткових документів, необхідних для зарахування періоду роботи до загального стажу, а саме: свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №071081 від 30.07.1997 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 16.03.2001 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 09.12.2002 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 20.12.2003 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 20.12.2004 р.; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.11.2024 р., листа з Головного управління ДПС у Кіровоградській області №11944/6/11-28-24-09 від 29.11.2024 р., який підтверджує факт перебування ОСОБА_1 на обліку Новомиргородської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області, як фізичної особи-підприємця починаючи з 30.09.1997 р. і по теперішній час, а також підтвердження факту сплати ОСОБА_1 у період з 01.10.1997 р. по 31.12.2010 р. фіксованої плати, тобто підтвердження того, що ОСОБА_1 був платником фіксованого податку в період з 01.10.1997 р. по 31.12.2010 р. Позивач просив зарахувати до страхового стажу період здійснення ним підприємницької діяльності з 30.09.1997 р. по 31.12.2003 р. Відповідач листом від 17.12.2024 р. №10591-10790/Г-02/8-1100/24 відмовлено у зарахуванні періоду здійснення підприємницької діяльності з 30.09.1997 р. по 31.12.1997 р., з 01.01.1998 р. по 31.12.1998 р., з 01.01.1999 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.12.1999 р., Представник позивача звертає увагу на те, що період з 31.12.1999 р. по 31.12.2003 р. відповідачем залишено поза увагою, оскільки незрозуміло чи зарахував відповідач період з 31.12.1999 р. по 31.12.2003 р. до страхового стажу. Однією із підстав для відмови у зарахуванні періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 відповідач вказує, що згідно з довідкою від 28.03.2023 р. №1706/11-28-24-09, яка видана Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, з 01.10.1997 р. по теперішній час позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок, тоді як згідно з довідкою від 29.11.2024 р. №11944/6/11-28-24-09, виданою Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, з 01.10.1997 р. по 31.10.2010 р. позивач сплачував фіксовану сплату та був платником фіксованого податку. Представник позивача наголошує на тому, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №793 від 03.10.2018 р., якою внесено зміни до п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, у тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, аз1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів. Тобто, у даному випадку позивач має право на зарахування періоду його підприємницької діяльності до страхового стажу у разі підтвердження застосування спрощеної системи оподаткування, до якої відноситься -сплата єдиного податку, у тому числі він має право на зарахування періоду здійснення ним підприємницької діяльності під час перебування ним на сплаті фіксованого податку. В даному випадку факт перебування позивача на єдиному податку чи на фіксованому податку за умови їх сплати дає право ОСОБА_1 на зарахування цих періодів до страхового стажу. Представник позивача вважає, що відповідач допустив надмірний формалізм при розгляді заяви ОСОБА_1 про незарахування періоду здійснення ним підприємницької діяльності до страхового стажу, піддавши сумніву дві довідки, які дають право на зарахування такого періоду до страхового стажу. Окрім того, на переконання представника позивача, надмірний формалізм допущений відповідачем під час розгляду звернення (заяви) позивача, оскільки він вважає, що факт підтвердження вищезазначених періодів провадження підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування не вплине на розмір пенсійної виплати, з чим позивач не погоджується і вважає, що таким діями відповідач грубо порушує право позивача на соціальний захист, оскільки у разі підтвердження додаткового страхового стажу ОСОБА_1 до 35 і більше років страхового стажу, у подальшому він може бути позбавлений права на збільшення пенсійної виплати (перерахунку пенсії) у зв`язку з наявністю у нього страхового стажу більше 35 років.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позову (а.с.47-49). Представник відповідача зазначає, що 03.09.2024 р. позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви були надані сканкопії оригіналів документів: паспорта; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудової книжки НОМЕР_1 від 18.12.1984 р.; диплому серії НОМЕР_2 , виданого 16.07.1982 р.; військового квитка НОМЕР_3 від 18.10.1982 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 16.03.2001 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 09.12.2002 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 20.12.2003 р.; свідоцтва про сплату єдиного податку від 20.12.2004 р.; свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; довідки з державної податкової служби про реєстрацію фізичної особи-підприємця. Заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та перевірена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Винесено рішення від 10.09.2024 р. №01 про відмову в призначенні пенсії. 01.10.2024 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направлено лист від 01.10.2024 р. №1100-0305-9/62580 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про перегляд рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 , оскільки до страхового стажу не враховано період перебування на військовій службі. Рішенням від 16.10.2024 р. №01 прийнято рішення про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 30 років 0 місяців 17 днів. Стаж врахований по 31.08.2024 р. Коефіцієнт страхового стажу становить 0,30000. 18.10.2024 р. позивач звернувся через веб-портал із заявою про зміну страхового стажу набутого до 01.01.2004 р. До заяви долучено лист Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про сплату страхових внесків за період з 30.09.1997 р. по 31.12.2003 р. Заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та перевірена Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Київ. До страхового стажу зараховано періоди перебування на спрощеній системі оподаткування (фіксований та єдиний податок) та загальній системі оподаткування: з 01.03.1999 р. 31.10.1999 р.; 01.09.2000 р. 30.11.2000 р.; 01.04.2001 р. 30.06.2001 р.; 01.08.2001 р. 31.08.2001 р.; 01.10.2001 р. 31.12.2001 р.; 01.03.2002 р. 30.09.2002 р.; 01.12.2002 р. 30.11.2002 р.; 01.02.2003 р. 31.05.2003 р.; 01.08.2003 р. 31.08.2003 р.; 01.10.2003 р. 31.10.2003 р.; 01.12.2003 р. 31.12.2003 р. Обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 32 роки 9 місяців 17 днів. Стаж врахований по 31.08.2024 р. Коефіцієнт страхового стажу становить 0,32750. Заробітна плата взята за період з 01.07.2000 р. по 31.08.2024 р. (за даними персоніфікованого обліку) та обчислена згідно зі статтею 40 Закону, становить 5 666,88 грн (13 559,41 грн x 0,41793, де 13 559,41 грн проіндексована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2021 рік, 2022 та 2023 роки 0,41793 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсійної виплати з 24.09.2024 р. становить 2 361,00 грн, де: 1 855,90 грн основний розмір пенсії за віком (5 666,88 грн х 0,32750); 505,10 грн доплата до мінімальної пенсії (2 361,00 грн).

Представник позивача подав відповідь на відзив у якій зазначив, що позивачем ОСОБА_1 надано відповідачу всі документи, які підтверджують реєстрацію його, як суб`єкта підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування та фіксованої плати, що є підставою для зарахування такого періоду підприємницької діяльності з 30.09.1997 р. по 31.12.2023 р. до страхового стажу. Представник позивача зауважив, що відповідач зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 період підприємницької діяльності частково, за період з 01.03.1999 р., 2000, 2001, 2002, 2003 р., але при цьому зарахував до страхового стажу не повний рік з 1999 р. по 2003 роки, чим порушив вимоги передбачені постановою Кабінету Міністрів України №793 від 03.10.2018 р. Представник позивача зазначає, що такі дії відповідача не мають якогось чіткого і логічного пояснення (а.с.97-99).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.42).

04.03.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.96).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 24.09.2024 р. призначено пенсію за віком (а.с.75, зі зворотного боку).

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 02.12.2024 р. про зарахування до страхового стажу періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 30.09.1997 р. по 31.12.2003 р. та проведення перерахунку призначеної пенсії за віком (а.с.20-21). До заяви додано копії: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №071081 від 30.09.1997 р. (а.с.22); свідоцтва про сплату єдиного податку від 16.03.2001 р. серії АА №078378 (а.с.23); свідоцтва про сплату єдиного податку від 09.12.2002 р. №548759 (а.с.24); свідоцтва про сплату єдиного податку від 20.12.2003 р. серії А №262876 (а.с.25); свідоцтва про сплату єдиного податку від 20.12.2004 р. серії В №035452 (а.с.26); витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.11.2024 р. (а.с.27-29); листа з Головного управління ДПС у Кіровоградській області №11944/6/11-28-24-09 від 29.11.2024 р. (а.с.30).

Листом від 17.12.2024 р. №10591-10790/Г-02/8-1100/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до електронної картки особового рахунку платника страхових внесків, ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність з обранням спрощеної системи оподаткування (фіксований податок та єдиний податок) та загальної системи оподаткування, протягом періодів з 01.03.1999 р. по 31.10.1999 р., з 01.09.2000 р. по 30.11.2000 р., з 01.04.2001 р. по 30.06.2001 р., з 01.08.2001 р. по 31.08.2001 р., з 01.10.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.03.2002 р. по 30.09.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.02.2003 р. по 31.05.2003 р., з 01.08.2003 р. по 31.08.2003 р., з 01.10.2003 р. по 31.10.2003 р. та з 01.12.2003 р. по 31.12.2003 р., за які збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до бюджету фонду сплачено в повному обсязі. Разом з тим, за періоди з 30.09.1997 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.08.2000 р., з 01.12.2000 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 31.07.2001 р., з 01.09.2001 р. по 30.09.2001 р., з 01.01.2002 р. по 28.02.2002 р., з 01.10.2002 р. по 31.10.2002 р., з 01.12.2002 р. по 31.01.2003 р., з 01.06.2003 р. по 31.07.2003 р., з 01.09.2003 р. по 30.09.2003 р. та з 01.11.2003 р. по 30.11.2003 р. збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не нараховувався і не сплачувався. Зарахований позивачу страховий стаж становить 32 роки 9 місяців 17 днів (порахований по 31.08.2024 р.), для визначення права на пенсію з урахуванням періодів підприємницької діяльності відповідно до пункту 31 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону 36 років 3 місяці 21 день. Зазначено, що періоди провадження підприємницької діяльності з 30.09.1997 р. по 31.12.1997 р., з 01.01.1998 р. по 31.12.1998 р., з 01.01.1999 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.12.1999 р. можуть бути зараховані до страхового стажу для визначення права на пенсію за віком, відповідно до пункту 31 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, за умови підтвердження перебування у зазначений період на спрощеній системі оподаткування. Оскільки згідно із довідкою від 28.03.2023 р. №1706/11-28-24-09, виданою Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, з 01.10.1997 р. по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок. Тоді як згідно з довідкою від 29.11.2024 р. №11944/6/11-28-24-09, виданою Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, з 01.10.1997 р. по 31.10.2010 р. ОСОБА_1 сплачував фіксовану сплату та був платником фіксованого податку, а з 01.01.2011 р. по теперішній час перебуває на спрощеній системі оподаткування і сплачує єдиний податок. Повідомлено, що факт підтвердження зазначених періодів провадження підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування не вплине на розмір пенсійної виплати, оскільки відповідно до пункту 31 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону він може бути врахованим лише для визначення права на призначення пенсії за віком, яке у заявника вже наявне (а.с.31-32).

Зважаючи на зміст зазначеного листа, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою такий лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень та підлягає оцінці як дії Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльноситі.

Більш того, суд враховує, що відповідачем не надано іншого рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.12.2024 р.

Зі змісту розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 встановлено, що до страхового стажу позивача зараховано періоди його підприємницької діяльності з 01.03.1999 р. по 31.10.1999 р., з 01.09.2000 р. по 30.11.2000 р., з 01.04.2001 р. по 30.06.2001 р., з 01.08.2001 р. по 31.08.2001 р., з 01.10.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.03.2002 р. по 30.09.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.02.2003 р. по 31.05.2003 р., з 01.08.2003 р. по 31.08.2003 р., з 01.10.2003 р. по 31.10.2003 р. та з 01.12.2003 р. по 31.12.2003 р. (ас.33-35).

Натомість, періоди підприємницької діяльності з 30.09.1997 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.08.2000 р., з 01.12.2000 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 31.07.2001 р., з 01.09.2001 р. по 30.09.2001 р., з 01.01.2002 р. по 28.02.2002 р., з 01.10.2002 р. по 31.10.2002 р., з 01.12.2002 р. по 31.01.2003 р., з 01.06.2003 р. по 31.07.2003 р., з 01.09.2003 р. по 30.09.2003 р. та з 01.11.2003 р. по 30.11.2003 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не зараховано до страхового стажу позивача.

З огляду на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.10.2024 р. №1100-0504-8/63242, судом встановлено, що у періоди з 01.03.1999 р. по 31.10.1999 р., з 01.09.2000 р. по 30.11.2000 р., з 01.04.2001 р. по 30.06.2001 р., з 01.08.2001 р. по 31.08.2001 р., з 01.10.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.03.2002 р. по 30.09.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.02.2003 р. по 31.05.2003 р., з 01.08.2003 р. по 31.08.2003 р., з 01.10.2003 р. по 31.10.2003 р. та з 01.12.2003 р. по 31.12.2003 р. ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування (фіксований та єдиний податок) та загальній системі оподаткування, збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зазначені періоди до бюджету Фонду сплачено. За періоди з 30.09.1997 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.08.2000 р., з 01.12.2000 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 31.07.2001 р., з 01.09.2001 р. по 30.09.2001 р., з 01.01.2002 р. по 28.02.2002 р., з 01.10.2002 р. по 31.10.2002 р., з 01.12.2002 р. по 31.01.2003 р., з 01.06.2003 р. по 31.07.2003 р., з 01.09.2003 р. по 30.09.2003 р. та з 01.11.2003 р. по 30.11.2003 р. на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не нараховувався та не сплачувався (а.с.15).

Отже, відповідачем зараховано позивачу страховий стаж за періоди підприємницької діяльності у яких ОСОБА_1 сплачувався збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV(далі за текстом Закон №1058).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

У розумінні абз.36 ст.1 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З огляду на ч.ч.2, 4 ст.24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.5, 34 ч.1 ст.1 Закону №1058 застрахована особа фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 31 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до абз.2, 3 п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (далі за текстом Порядок №637), у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 р. №1058, чинній на час виникнення спірних правовідносин, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на абз.4 пп.2 п.2.1 р.ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на постанову Кабінету Міністрів України №793 від 03.10.2018 р., якою внесено зміни до п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, доповнивши його абзацом такого змісту: «Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів», оскільки на час звернення позивача за призначенням пенсії, відповідна редакція пункту 4 Порядку №637 не була чинною, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 р. №1058 пункт 4 Порядку №637 викладено у новій редакції.

Отже, для зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності, за умови перебування на спрощеній системі оподаткування, необхідним є надання свідоцтва про сплату єдиного податку; спеціального торгового патенту; документів про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.21 Закону №1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 Закону №1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

З огляду на абз.5 ч.1 ст.40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 р. №794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі за текстом Положення №794).

Згідно з п.1 Положення №794 персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до п.5 Положення №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі уповноважений орган).

Пунктами 6, 7 цього Положення №794 передбачено, що уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України Про інформацію має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови. Уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.

З аналізу наведених вище норм встановлено, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Персональна облікова картка застрахованої особи документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України. Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Системний аналіз наведених правових норм законодавства дає суду підстави для висновку, що у період по 01 липня 2000 року на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій період здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 26.10.2018 р. у справі №643/20104/15-а, з огляду на яку належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що відповідачем зараховано до страхового стажу позивача періоди його підприємницької діяльності за які ним сплачено збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: з 01.03.1999 р. по 31.10.1999 р., з 01.09.2000 р. по 30.11.2000 р., з 01.04.2001 р. по 30.06.2001 р., з 01.08.2001 р. по 31.08.2001 р., з 01.10.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.03.2002 р. по 30.09.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.02.2003 р. по 31.05.2003 р., з 01.08.2003 р. по 31.08.2003 р., з 01.10.2003 р. по 31.10.2003 р. та з 01.12.2003 р. по 31.12.2003 р. (а.с.15).

Також суд враховує, що позивачем надано до Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області свідоцтво про сплату єдиного податку від 16.03.2001 р. серії АА №078378, яким підтверджується факт сплати ОСОБА_1 єдиного податку за періоди з 01.04.2001 р. по 30.06.2001 р., 01.07.2001 р. по 30.09.2001 р., з 01.10.2001 р. по 31.12.2001 р. (а.с.23) та свідоцтво про сплату єдиного податку від 09.12.2002 р. №548759, яким підтверджено сплату єдиного податку за 2003 рік (а.с.24).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення ним підприємницької діяльності з 01.07.2001 р. по 31.07.2001 р., з 01.09.2001 р. по 30.09.2001 р., з 01.01.2003 р. по 31.01.2003 р., з 01.06.2003 р. по 31.07.2003 р., з 01.09.2003 р. по 30.09.2003 р., з 01.11.2003 р. по 30.11.2003 р., а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів, з огляду на які підлягали б зарахуванню до страхового стажу періоди підприємницької діяльності з 30.09.1197 р. по 28.02.1999 р., з 01.11.1999 р. по 31.08.2000 р., з 01.12.2000 р. по 31.03.2001 р., з 01.01.2002 р. по 28.02.2002 р., з 01.10.2002 р. по 31.10.2002 р., з 01.12.2002 р. по 31.12.2002 р.

Водночас, суд наголошує на тому, сам по собі факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати ним відповідних внесків та податків, не може бути достатньою підставою для зарахування до його страхового стажу періоду підприємницької діяльності, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (а.с.38), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності 01 липня 2001 року по 31.07.2001 року, з 01 вересня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 січня 2003 року по 31 січня 2003 року, з 01 червня 2003 року по 31 липня 2003 року, з 01 вересня 2003 року по 30 вересня 2003 року, з 01 листопада 2003 року по 30 листопада 2003 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 грудня 2024 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності 01 липня 2001 року по 31.07.2001 року, з 01 вересня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 січня 2003 року по 31 січня 2003 року, з 01 червня 2003 року по 31 липня 2003 року, з 01 вересня 2003 року по 30 вересня 2003 року, з 01 листопада 2003 року по 30 листопада 2003 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 12 вересня 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ