Справа № 440/719/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/719/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік як учаснику бойових дій у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-ХІУ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № Юрп/2008);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-ХІУ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № Юрп/2008) виходячи із п`яти мінімальних пенсій за віком;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Ухвалою суду від 27.01.2025 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №440/14216/23.

Ухвалою від 08.09.2025 поновлено провадження у справі.

Аргументи учасників справи

Позивач свої вимоги обґрунтував посиланням на порушення його права на одержання грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі, визначеному статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV. Зазначив, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У серпні 2024 року відповідач виплатив йому разову грошову допомогу до Дня Незалежності у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2024 №369, а саме - 1000,00 грн. Водночас, на переконання позивача, така допомога мала бути виплачена йому у розмірі, визначеному статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону від 25.12.1998 №367-ХІV), тобто, не менше п`яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на те, що нарахування та виплата позивачу разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік проведені з дотримання вимог чинного законодавства - статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 20.03.2023 №2983-IX, постанов Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396 та від 02.04.2024 №369.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення; перебуває на обліку в ГУПФ України в Полтавській області.

У серпні 2024 року позивач отримав грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі 1000,00 грн, що учасники справи не заперечують.

На звернення позивача щодо проведення перерахунку спірної допомоги відповідач у листі повідомив про відсутність підстав для здійснення перерахунку такої допомоги.

Посилаючись на неправомірність дій пенсійного органу щодо визначення розміру грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни, як особливої окремої категорії громадян, урегульовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (надалі - Закон №3551-XII).

01.01.1999 набрав чинності Закон №367-ХІV, яким статтю 12 Закону №3551-XII доповнено частиною у такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".

Згідно з підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачала, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У подальшому, Законом України від 20.03.2023 №2983-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань", який набрав чинності з 15.04.2023, частину п`яту статті 12 Закону №3551-XII викладено у новій редакції: "Щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.".

Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України 27.12.2023 прийняв постанову №1396 "Деякі питання соціального захисту осіб, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, ветеранів війни та осіб, що працюють в спеціальних умовах".

Цією Постановою, серед іншого, затверджено Порядок здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (надалі - Порядок №1396).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1396, грошова допомога виплачується до 24 серпня щороку в розмірах, визначених законодавством.

У силу підпункту 4 пункту 5 Порядку №1396 бюджетні кошти розподіляються в межах бюджетних призначень і спрямовуються Пенсійному фонду України за напрямом, визначеним підпунктом 4 пункту 4 цього Порядку, - на підставі заявки (за формою, визначеною Мінсоцполітики) на фінансування виплати разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої частиною п`ятою статей 12-15, пунктом 1 частини першої статті 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і частиною третьою статей 6-1-6-4 Закону України Про жертви нацистських переслідувань, і витрат на оплату послуг, пов`язаних з її виплатою та доставкою організаціями, які здійснюють виплату та доставку пенсій і грошової допомоги за місцем фактичного проживання.

Пенсійний фонд України формує заявку на фінансування грошової допомоги і витрат на оплату послуг, пов`язаних з її виплатою та доставкою організаціями, які здійснюють виплату та доставку пенсій і грошової допомоги за місцем фактичного проживання, та подає її до 10 серпня поточного року Мінсоцполітики.

Кошти для виплати грошової допомоги та оплати послуг, пов`язаних з її виплатою та доставкою, перераховуються Мінсоцполітики на окремий рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в АТ Ощадбанк.

Пенсійний фонд України перераховує кошти для виплати грошової допомоги: (...) отримувачам грошової допомоги із числа військовослужбовців, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, служби судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які проходять службу (крім пенсіонерів), - на небюджетні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.

Своєю чергою, Кабінет Міністрів України 02.04.2024 прийняв постанову №369 "Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, у 2024 році" (надалі - Постанова №369), якою установив, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 р. у таких розмірах: учасникам бойових дій, (...) - 1000 гривень.

Висновки щодо правозастосування

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом цього спору є правовідносини щодо наявності чи відсутності підстав для перерахунку отриманої позивачем грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік.

Суд враховує, що порівняння зазначених вище положень частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону України №367-XIV та Постанови №369, прийнятої на виконання Закону №2983-IX, демонструє очевидну різницю у розмірах щорічної разової грошової допомоги, яка за розміром менша від тієї допомоги, яку отримували учасники бойових дій до внесення змін до Закону №3551-ХІІ.

Так, для позивача, як учасника бойових дій, у результаті внесених Законом №2983-IX змін до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII та передачі повноважень з визначення розміру допомоги Кабінету Міністрів України щорічну разову грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком замінено на щорічну разову грошову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Спірним у цій справі є питання можливості зменшення розміру одноразових соціальних виплат, а також можливості делегування Верховною Радою України повноважень стосовно визначення відповідного розміру виплат Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи цей спір, суд враховує правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025 у зразковій справі №440/14216/23.

Так, відмовляючи у задоволенні подібного позову, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що в умовах війни пріоритетним є спрямування обмежених фінансових ресурсів держави на фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які безпосередньо беруть участь у бойових діях (членів їхніх сімей), а відповідно, на захист суверенітету і територіальної цілісності України, а не на інші цілі, що може вплинути на збалансованість державного бюджету. За таких обставин зменшення розміру одноразової грошової виплати, передбаченої частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII, викликане об`єктивними причинами, а саме: прагненням збалансувати державний бюджет з метою належного фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

При цьому Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни має допоміжний та стимулюючий характер і не є основним джерелом для існування громадян. Виплата цієї державної допомоги встановлена законом та не належить до складових конституційного права громадян на соціальний захист, визначених у статті 46 Конституції України, які не можуть бути скасовані законом, а тому Верховна Рада, як єдиний законодавчий орган влади в Україні, з огляду на наявні фінансово-економічні можливості, шляхом ухвалення законів може змінити умови та порядок виплати такої соціальної пільги за умови дотримання конституційних норм та принципів.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищенаведені висновки Верховного Суду у зразковій справі №440/14216/23 є застосовними до спірних відносин, оскільки такі урегульовані одними й тими ж нормативно-правовими актами.

Крім того, суд зауважує, що норма статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №2983-IX, якою визначення розміру щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України делеговано Кабінету Міністрів України, є чинною, неконституційною не визнана.

З огляду на викладене, суд у контексті спірних відносин дійшов висновку щодо правомірності виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у 2024 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, що становить 1000,00 грн.

Підстав для врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 немає, з огляду на відмінність нормативно-правового регулювання спірних відносин.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

А оскільки у задоволенні позовних вимог у цій справі суд відмовив, підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - немає.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, як учасник бойових дій.

Інші судові витрати у справі відсутні, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення.

Суддя І.С. Шевяков