Справа № 380/13099/25
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

справа №380/13099/25

провадження № П/380/14319/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Керівник Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (адреса місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20; ЄДРПОУ: ) звернувся до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (адреса місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ), в якому просить:

зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (м. Львів, вул. Батуринська, 2, ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили, укласти з Департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної адміністрації () на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на пам`ятку архітектури, історії місцевого значення, спадщину ЮНЕСКО - Народний дім (будинок, в якому було проголошено ЗУНР, жив С.В. Балей), розташований у м. Львів по вул. Театральній, 22.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 22, розташована пам`ятка архітектури місцевого значення, яка належить до спадщини ЮНЕСКО. Вказана будівля перебуває в управлінні Міністерства оборони України та на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова. Проте відповідач як власник вказаного будинку, у порушення вимог статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не уклав охоронний договір з Департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Вказане зумовило звернення прокуратури до суду з цим позовом в інтересах держави.

Ухвалою від 01.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Копію позовної заяви з додатками відповідачу було надіслано в його електронний кабінет 26.06.2025 о 13:26, а копію ухвали від 01.07.2025 було надіслано 02.07.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що суд вжив передбачені Кодексом адміністративного судочинства України заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження у цій адміністративній справі, проте станом на час прийняття рішення у цій справі відзиву на позовну заяву від нього не надходило, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до таких висновків.

Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 26.02.1980 №130, а також рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 28.10.1987 №450 будівлю за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 22 включено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та взято під державну охорону №295, охоронний №5441-Лв.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №427623203 від 20.05.2025 на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова знаходяться нежитлові приміщення площею 178,3 кв.м. в будівлі №1 військового містечка №55 за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 22.

27.03.2025 прокуратура звернулась до відповідача із листом №30.54/02-2046ВИХ-25, в якому просила надати інформацію, зокрема, щодо стану використання та збереження об`єктів нерухомого майна Міністерства оборони України, які належать до об`єктів культурної спадщини та, зокрема, повідомити: - чи всі вищевказані об`єкти внесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та чи присвоєно їм охоронні номери; чи укладені (укладаються в даний час) охоронні договори стосовно вказаних об`єктів, якщо такі договори не укладено, то з яких причин і які заходи в цьому напрямку вживаються.

Листом від 03.04.2025 №575/8/1470 відповідач повідомив прокуратуру, що для поновлення охоронного договору на пам`ятки архітектури на одну будівлю орієнтовно потрібно 30,0 тис.грн. КЕВ м. Львова вже клопотав про виділення кошторисних призначень та коштів для виготовлення облікової документації на пам`ятки культурної спадщини. Орієнтовна потреба складає 330,0 тис.грн.

Згідно з інвентарною карткою №1 від 07.04.2025 будівля за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 22, перебуває на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова.

15.05.2025 прокуратура звернулась до Департаменту архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації №30.54/02-3359ВИХ-25, у якому повідомила, що ні Міністерством оборони України, як органом, що здійснює функції власника стосовно наведених об`єктів нерухомого майна, ні Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова, який є безпосереднім користувачем об`єктів, які є пам`ятками архітектури, не ініційовано укладення та не укладено охоронних договорів на пам`ятки архітектури, зокрема, народний дім за адресою: вул. Театральна, 22, м. Львів. Просить надати наявну інформацію щодо причин виявлених порушень, заходів, вжитих з метою захисту інтересів держави щодо укладення охоронних договорів, затвердження та дотримання зон охорони вказаних об`єктів, виявлення фактів порушення охоронних зон або інших порушень законодавства щодо використання наведених пам`яток.

Листом від 06.06.2025 №16-2942/0/2-25 Департамент архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації повідомив, що відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 18.01.2021 № 14 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України занесено, зокрема, пам`ятку архітектури, історії місцевого значення «Народний дім (Будинок, в якому було проголошено ЗУНР; жив С. В. Балей), 1851-1857 рр.», м. Львів, вул. Театральна, 22, охоронний № 5441-Лв. Станом на 06.06.2025 до органу охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації не надходило звернень щодо укладення охоронних договорів на вказаний об`єкт культурної спадщини.

Вважаючи, що відповідач по справі не вчиняє жодних дій щодо укладення охоронних договорів на об`єкт культурної спадщини, що викликає сумніви у його збереженні без покладення на відповідача законодавчо встановлених обов`язків, прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано такі обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом.

У відповідності до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі Закон №1805-ІІІ).

Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-III культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 6 Закону №1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Частиною першою статті 13 Закону №1805-ІІІ врегульовано, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Згідно з підпунктом «б» частини першої статті 14 Закону №1805-ІІІ занесення до Реєстру пам`ятки місцевого значення здійснюється рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Частиною другою вказаної статті закріплено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Таким чином, об`єкт архітектури включається до Переліку щойно виявленого об`єкта культурної спадщини за умови, що відповідає ознакам та вимогам до об`єкту культурної спадщини для включення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Як встановлено судом, відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 18.01.2021 № 14 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України занесено, зокрема, пам`ятку архітектури, історії місцевого значення «Народний дім (Будинок, в якому було проголошено ЗУНР; жив С. В. Балей), 1851-1857 рр.», м. Львів, вул. Театральна, 22, охоронний № 5441-Лв. Вказана будівля перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України та на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Частиною третьою статті 23 Закону №1805-III встановлено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі за текстом - Порядок №1768).

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №1768 охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання охоронного договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, згідно з висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Такий висновок сформульований Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 та від 19.02.2021 у справі № 826/25854/15.

Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, звернень від відповідача до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації станом на день розгляду справи не надходило.

Отже, відповідач не виконав обов`язок, передбачений статтею 23 Закону №1805-ІІІ щодо необхідності укладення охоронного договору щодо забезпечення збереження пам`ятки.

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо укладення охоронного договору щодо забезпечення збереження пам`ятки та зобов`язання відповідача укласти відповідний договір .

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в :

адміністративний позов керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (адреса місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20; ЄДРПОУ: ) в інтересах держави в особі Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (адреса місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (адреса місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили, укласти з Департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної адміністрації (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ) на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на пам`ятку архітектури, історії місцевого значення, спадщину ЮНЕСКО - Народний дім (будинок, в якому було проголошено ЗУНР, жив С.В. Балей), розташований у м. Львів по вул. Театральній, 22.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 P.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.