Справа № 160/25198/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 вересня 2025 рокуСправа № 160/25198/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.09.2025 року звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, яка була передана 04.09.2025 року, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» ІBAN/рахунок НОМЕР_1 за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року на її поточний (картковий) рахунок суму пенсії у розмірі 119 942,88 грн., нараховану на виконання рішення, яке Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив 15.02.2021 року;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 р. №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» ІBAN/рахунок НОМЕР_1 на наступний виплатний період на поточний (картковий) її рахунок суму пенсії у розмірі 119 942,88 грн., нараховану на виконання рішення, яке Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив 15.02.2021 року;

- визнати протиправною бездіяльність ПФУ щодо не фінансування виплати їй суми пенсії у розмірі 119 942,88 грн., нарахованої на виконання рішення, яке Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив 15.02.2021 року;

- зобов`язати ПФУ профінансувати на наступний виплатний період виплату їй суми пенсії у розмірі 119 942,88 грн., нарахованої на виконання рішення, яке Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив 15.02.2021 року без застосування положень постанови КМУ від 24.06.2023 р. №631 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік.

Так, позовна заява обґрунтована посиланням на протиправність поведінки відповідачів щодо виплати позивачу коштів на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у справі №160/16586/20.

Відповідно до п.п.3 та 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі виходячи з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у справі №160/16586/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 03.08.2020 за №55/11/Ш-427/577 про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії без обмежень максимального розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 03.08.2020 року за № 55/11/Ш-427/577 у розмірі 80% грошового забезпечення з урахування окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу 7 640 грн., окладу за військове звання -1 410 грн., надбавки за вислугу років - 50% від посадового окладу та окладу за військове звання, надбавки за особливості проходження служби - 35% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 15% від посадового окладу; премії - 10% від посадового окладу;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

18.03.2021 року вищевказане рішення суду набрало законної сили.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заявлені предмет та підстави позову зводяться до спонукання виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у справі №160/16586/20, стосуються забезпечення виконання такого рішення суду, порядку і способу його виконання.

Водночас, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2024 року у справі 400/3416/20.

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.02.2025 року у справі №240/13680/24.

Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.01.2025 року у справі №460/10443/24.

Позивач зазначає, що відповідач-2 не забезпечує відповідачу-1 необхідне фінансування.

Правовідносини між відповідачами за своєю правовою природою є бюджетними правовідносинами, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), безпосередньо не стосуються позивача, що не дає підстав для залучення державних органів, які беруть участь у процесі формування і використання фінансових ресурсів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 06.04.2023 року у справі №260/3564/22.

Таким чином, вимоги до відповідача-1 стосуються дій, які, як вважає позивач, відповідач-1 протиправно не вчиняє для виконання рішення суду. Відповідно, ця поведінка повністю перебуває в площині судового контролю за виконанням такого рішення суду, ініціювання нового спору з цього питання є неможливим незалежно від текстуального викладу позовних вимог, оскільки змістовно йдеться про обставини виконання рішення суду.

Вимоги до відповідача-2 при цьому змістовно стосуються цього ж питання, при цьому для формулювання таких вимог позивач фактично намагається втрутитись в бюджетні правовідносини між розпорядниками бюджетних коштів. Самі по собі ці правовідносини на права позивача не впливають, а в тій частині, де позивач не погоджується з відсутністю необхідного фінансування, йдеться про обставини виконання рішення суду, що, як вже вказав суд, не може бути предметом розгляду за новим позовом.

Так, згідно із ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суд.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду

Саме вищевикладені нормативні положення спрямовані на забезпечення прав позивача на виконання рішення суду. Ініціювання замість цього нового спору не узгоджується з вищевикладеними положеннями законодавства.

В свою чергу згідно із п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів і які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.03.2023 року у справі №990/15/23, від 22.03.2018 року у справі у справі №800/559/17.

Враховуючи викладене, суд не роз`яснює позивачу до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи, оскільки судом вже зроблено правовий висновок про те, що ця справа не може розглядатися в будь-якій юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі згідно із п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Керуючись ст.ст.170, 241 - 243, 248, 294, 297 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма