Справа № 120/1984/25
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

12 вересня 2025 р. Справа № 120/1984/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача №70 від 05.02.2025 про відмову в перерахунку пенсії.

Ухвалою 19.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою 04.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що позивач звернувся за місцем знаходження територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії - перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та надані документи розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для опрацювання.

За результатами розгляду звернення позивача прийнято рішення №70 від 05.02.2025 року про відмову в перерахунку пенсії з підстав того, що робота в органах Державної податкової служби не є стажем роботи на посадах державного службовця в розумінні Закону України №889, що надає право на призначення пенсії за цим Законом.

Ухвалою від 05.08.2025 витребувано додаткові докази.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулася за місцем знаходження територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою від 29.01.2025 про перерахунок пенсії - перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та надані документи розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для опрацювання.

За результатами розгляду звернення позивача прийнято рішення № від 05.02.2025 року про відмову в перерахунку пенсії.

За змістом спірного рішення, періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців для визначення права на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу». ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж роботи становить 44 роки 11 місяців 3 дні. Згідно трудової книжки НОМЕР_1 , наданої при зверненні встановлено, що заявниця працювала в Гайсинському районному фінансовому відділі з 01.08.1981 по 29.06.1990 на посадах економіста та податкового ревізора інспектора, а з 02.07.1990 по 07.08.2023 в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області на посадах державного податкового інспектора, старшого податкового інспектора, головного державного податкового інспектора та присвоєно персональні звання: інспектор податкової служби 3 рангу, інспектор податкової служби 2 рангу, інспектор податкової служби 1 рангу, інспектор податкової та митної служби 1 рангу, що не відноситься до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ.

Позивач не погоджується із спірним рішенням, а тому, звернулася до суду з цим позовом.

Отже, ключовим та досліджуваним у цій справі є питання права позивача на призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за умови, що вона працювала на різних посадах державної податкової служби.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми вказує на те, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до зазначеної статті є досягнення такими особами пенсійного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України стаття 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України стаття 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 560/2398/19.

При цьому пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, а саме відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994, №283 (далі Порядок №283).

Вказане у сукупності свідчить про те, що набутий до 01.05.2016 стаж роботи на посадах державної служби зараховується до стажу державної служби, величина якого, окрім іншого (страхового стажу, віку особи) має вплив на наявність у особи права на пенсію, що призначається на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Водночас після 01 травня 2016 року у зв`язку із набранням чинності Законом № 889-VІІІ змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України № 1058-IV.

Суд зазначає, що вказаним законом визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 цього Закону, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідно виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Крім того, статтею 26 Закону України № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком та зокрема зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, для набуття права на призначення пенсії у відповідності до положень вказаного Закону передбачено лише дві вимоги: необхідний вік та відповідний йому розмір страхового стажу.

З огляду на це, суд доходить висновку, що положення зазначеного закону, які регулюють порядок призначення пенсії, зокрема, також і державним службовцям, врегульовано порядок зарахування періодів роботи на посадах державної служби лише до страхового стажу, оскільки Закон не передбачає такого виду стажу, як стаж державної служби.

За правовими висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 22.05.2024 у справі №500/1404/23, суд касаційної інстанції вказав: "... що при призначенні пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII (відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ) після 01 травня 2016 року необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01 травня 2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону № 1058-IV.

Водночас, колегія суддів наголосила, що вказаний висновок узгоджується з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022. КСУ у цій справі зазначив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 1 травня 2016 року, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, та для набуття у зв`язку із цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ.

При цьому суд також зауважує, що наведене правове регулювання зарахування стажу роботи, набутого на посадах державної служби або прирівняних до них посад, враховуючи збережену законодавцем можливість вибору особою на підставі якого закону їй має бути призначена пенсія (тобто збереження права особи на вибір найбільш сприятливого для неї варіанту поведінки), відповідає вимогам частини третьої статті 46 Конституції України (пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом), вимогам стосовно якості та передбачуваності закону, а також має легітимну мету, що спрямована на реформування системи соціального забезпечення в України, яке, серед іншого, включає в себе побудову нової системи соціального захисту, заснованої на принципах соціальної справедливості, доступності та максимального застосування для всіх осіб".

У постанові від 26.06.2018 Верховний Суд у справі №735/939/17 у подібних правовідносинах вказав, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок №283.

Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 3 травня 1994 р. №283 (постанова втратила чинність на підставі Постанови КМУ №229 (229-2016-п) від 25.03.2016) було регламентовано, що ним визначаються посади і органи, час роботи, в яких зараховуються до стажу державної служби.

За змістом пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

За обставин справи, відповідно до записів трудової книжки позивача, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.08.2023 №323-о, припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 07.08.2023 з посади за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, пункт 7 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працювала в Гайсинському районному фінансовому відділі з 01.08.1981 по 29.06.1990 на посадах економіста та податкового ревізора інспектора, а з 02.07.1990 по 07.08.2023 в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області на посадах державного податкового інспектора, старшого податкового інспектора, головного державного податкового інспектора та присвоєно персональні звання: інспектор податкової служби 3 рангу, інспектор податкової служби 2 рангу, інспектор податкової служби 1 рангу, інспектор податкової та митної служби 1 рангу.

Отже, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала на різних посадах у державній податковій службі з 01.08.1991 по 29.06.1990 та з 02.07.1990 по 07.08.2023 та має стаж державної служби понад 40 років.

Крім цього, згідно п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст. 343 ПК України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Відтак, періоди роботи позивача в органах державної податкової служби з 01.08.1981 по 29.06.1990 та з 02.07.1990 по 07.08.2023 слід зарахувати до стажу державної служби.

З огляду на викладене, стаж роботи позивача в державних податкових органах, з 22.09.1994 по 20.12.2024, відноситься до стажу державної служби, тобто, загальний стаж позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, становить більше, ніж 40 років.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач має право на пенсію державного службовця, тому з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, позивач має право на пенсію за віком на підставі положень статті 37 Закону №3723-XII.

Посилання відповідача про те, що періоди роботи в державних податкових органах, під час перебування на якій були присвоєні персональні та спеціальні звання, не зараховується до стажу роботи на посадах державної служби є неправомірними, а оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 05.02.2025 № 70 є протиправним та підлягає скасуванню, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Визначаючись із тим, чи наявні підстави для врахування відповідних довідок при перерахунку пенсії суд враховує те, що 26 листопада 2024 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області видано довідку № 532/10-01-27 "Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що привели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби".

Окрім того, 23.01.2025 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області видано довідку № 72/10-01-27 "Про складові заробітної плати державного службовця, який до січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років" та №71/10-01-27 «Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, яке не провели класифікацію посад державної служби».

Такі довідки видані на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб").

Згідно з пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 (далі - Порядок № 622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Абзацом шостим цієї постанови визначено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Абзац шостий пункту 4 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 823 від 12 липня 2024 року застосовується з 01 січня 2024 року.

Так, суд установив, що до заяви про переведення на пенсію державного службовця позивач долучила вищевказані довідки, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, з огляду на те, що має стаж державної служби більше 20 років (станом 01 травня 2016 року), набувши при цьому право на пенсію державного службовця ще під час дії Закону від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відтак, похідні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 29.01.2025 з урахуванням періодів роботи відповідно та довідок Головного управління ДПС у Вінницькій області від 23.01.2025 №72/10-01-27, №71/10-01-27 також слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 70 від 05.02.2025 «Про відмову в перерахунку пенсії».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в органах податкової служби з 01.08.1981 по 29.06.1990 включно, та з 02.07.1990 по 07.08.2023 включно до стажу державної служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 29.01.2025 перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, та здійснити нарахування та виплату пенсії, з урахуванням довідок від 23.01.2025 №72/10-01-27, №71/10-01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар: