Справа № 160/6149/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6149/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Беседа Г.Р.

за участю представника позивача Москаленко О.В.

представника відповідача Сухотської К.В.

представника третьої особи Павлушенко Ю.М.

розглянувши в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 року (повний текст 30.04.2025 року, головуючий суддя Юрков Е.О.)

в адміністративній справі №160/6149/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся 25.02.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області - визнати протиправним та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 14.10.2024 № та за №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.08.2024 Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 06.07.1995 зі змінами та доповненнями прийнято наказ №5633-п «Про проведення фактичних перевірок». Обґрунтуванням прийняття означеного наказу є доповідна записка управління фактичних перевірок за №1606/26-15-07-07-00-12. В додатку до наказу на призначення перевірки податковий орган вказує, що період діяльності, який перевіряється: ст. 102 ПК України; назва платника податків/об`єкта, перевірка якого проводиться: МАГАЗИН «YABLUKA»; назва/об`єкта, перевірка якого проводиться: м. Київ, вул. Шота Руставелі 1//12; тривалість перевірки: не повинна перевищувати 10 днів, дата початку перевірки: 22.08.2024. З направлень на перевірку від 21.08.2024 за №18564/26-15-07-07-01, №18563/26-15-07-07-01 та за №18620/26-15-07-07-01 вбачається, що їх отримано представником ТОВ «Фан Рітейл» Алієвим Маратом Бекмірзаєвича. Запит про надання документів контролюючого органом було вручено представнику ТОВ «Фан Рітейл» Алієву М.Б. У період з 22.08.2024 по 31.08.2024 фахівцями Головного управління ДПС у м. Києві проведена фактична перевірка позивача, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 31.08.2024 реєстраційний номер №100528/26/15/07/356681233 від 02.09.2024, в я кому зазначено, що встановлено порушення п.12 ст.3 Закону №265 та ст. 44, п.85.2 ст. 85 ПК України та ч.4 ст24 Кодексу законів про працю. На думку податкового органу означені порушення виникли у зв`язку із: встановленням повторного факту допуску до роботи найманого працівника-директора магазина ОСОБА_2 без оформлення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади; не забезпечення обліку товарних запасів, за місцем їх реалізації на загальну суму 1 274 461 грн, а саме на момент початку проведення перевірки на запит про надання документів не надав документи, що посвідчують облік та надходження товару. В подальшому ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення з якими позивач не погоджується, оскільки не вчиняв зазначених в акті перевірки правопорушень у зв`язку із чим і звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.03.2025 залучено у справу №160/6149/23 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення від 14.10.2024 № та від 14.10.2024 №.

Рішення суду мотивоване тим, що при проведенні фактичної перевірки перевіряючими податкового органу не знімались фактичні залишки товарних запасів виключно у точці продажу позивача, а з описів залишків товарів необлікованих згідно встановленого порядку, які знаходяться в реалізації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м.Київ, вул.Шота Руставелі 1/12, що є додаток № 1 акту, вбачається , що здійснювався опис всього товару, який знаходився у магазині «Яблуко». До того означені описи підписані від суб`єкта господарювання ТОВ «Фан-Рітейл», який не має жодного відношення до діяльності Позивача. Крім того, фактична перевірка здійснювалась без присутності посадових осіб ФОП ОСОБА_1 , що в свою чергу унеможливлює надання останнім посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП. Отже, на час проведення фактичної перевірки суб`єктом господарювання не було надано саме первинних документів (в розумінні Порядку №496), які підтверджують походження товару, зокрема, вищезазначені опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару тощо. Виходячи з вищезазначеного, суб`єкт господарювання не є виробником та водночас надав первинних документів, що підтверджують походження товару, що ставить під сумнів легальність ввезення товару на територію України. Зазначає, що під час проведення перевірки з місцем провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , посадовим (службовим особам) ГУ ДПС у м. Києві не було надано документів, що пов`язані з предметом перевірки. Письмовий запит на надання документів, а також копію наказу та направлень на проведення фактичної перевірки було вручено ОСОБА_2 . Натомість було складено акт відмови від підпису акту фактичної перевірки та тримання одного примірника. Зауважує, що письмову вимогу перевіряючи, копію наказу та направлень на проведення фактичної перевірки було вручено представнику суб`єкта господарювання, яким є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки вона є особою, що фактично здійснює розрахункові операції. За результатами розгляду матеріалів перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області з посиланням на норми чинного законодавства, було винесено податкове повідомлення-рішення від 14.10.2024р. № на суму 1 274 461грн

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні учасники справи підтримали свої позиції щодо рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Основним видом господарської діяльності є: 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах.

Наказом Головного управління ДПС у м. Києві №5633-п від 21.08.2024 було призначено проведення фактичної перевірки платників податків/об`єктів, зазначених у додатках 1-10, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Обґрунтування: доповідна записка управління фактичних перевірок від 21.08.2024 №1606/26-15-07-07-00-12.

Згідно з додатком 7 до зазначеного Наказу:

- назва платника податків/об`єкта перевірка якого проводиться: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 »,

- перевірка якого проводиться: АДРЕСА_1 ;

тривалість перевірки: не повинна перевищувати 10 днів;

дата початку перевірки: 22.08.2024.

Перед початком перевірки було проведено контрольно-розрахункову операцію з придбання навушників за ціною 2999,00 грн.

Працівниками Головного управління ДПС м. Києві, на підставі наказу на проведення фактичної перевірки №5633-п від 21.08.2024 та направлень на проведення перевірки від 21.08.2024 №18564/26-15-07-07-01, №18563/26-15-07-07-01, №18020/26-15-07-05-01 проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В ході проведення зазначеної перевірки встановлено порушення:

- п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в частині не ведення в установленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 1 276 501, 00 грн.;

- п.85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Вищевказані порушення зафіксовано в акті фактичної перевірки від 02.09.2024 №100528/26/15/07/.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки відповідачем складені наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 14.10.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2040 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 14.10.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 274 461грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач вважає протиправними вказані податкові повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 19-1.1 статті 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції:

19-1.1.4. здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно з пунктами 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України передбачений такий порядок проведення фактичної перевірки:

80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

80.4. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

80.5. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

80.7. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Статтею 81 ПК України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок:

81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

81.3. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Згідно з пп.20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді.

У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Слід зазначити, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов:

наявності передбачених пунктом 80.2 ст.80 ПК України підстав для її проведення (правова підстава) та

пред`явлення документів, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України (формальна підстава).

Податковий кодекс України пов`язує початок фактичної перевірки, яка здійснюється без попередження платника податків, але у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції, саме з врученням платнику податків або таким особам під розписку копії наказу про проведення перевірки.

Право приступити до проведення фактичної перевірки посадові особи контролюючого органу мають за умови пред`явлення уповноваженій особі платника податку направлень на проведення такої перевірки та своїх службових посвідчень.

Невиконання цих вимог не дає посадовим особам контролюючого органу права приступати до проведення фактичної перевірки та дозволяє платнику не допустити їх до проведення перевірки.

Отже, фактична перевірка магазину «YABLUKA» проведена посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до рішення керівника контролюючого органу, а саме наказу заступника начальника Головного управління ДПС у м. Києві №5633-п від 21.08.2024.

Щодо умов та порядку допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки у відповідності вимог пункту 80.7, ст. 80 та пункту 81.1 ст.81 ПК України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України, який підставою для проведення фактичної перевірки визначає наявність письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Відповідачем в наказі №5633-п від 21.08.2024 жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якого письмового звернення безпосередньо стало приводом для її проведення, окрім як зазначення «обґрунтування» доповідна записка управління фактичних перевірок від 21.08.2024 №1606/26-15-07-07-00-12, отже в наказі відсутні належні посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки.

Окрім того, однією з обов`язкових вимог до змісту наказу про проведення перевірки, встановлених абзацом третім п. 81.1 ст. 81 ПК України, є зазначення найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється).

Із наказу Головного управління ДПС у м. Києві №5633-п від 21.08.2024 та додатку 7 до зазначеного Наказу вбачається, що в них не зазначено найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що перед початком перевірки було проведено контрольно-розрахункову операцію з придбання навушників за ціною 2999грн.

Водночас, з акту фактичної перевірки від 02.09.2024 №100528/26/15/07/ вбачається, що розрахункову операцію проводила продавець на ім`я ОСОБА_4 . Розрахункову операцію провела через РРО та видала фіскальний чек, також провела розрахункову операцію з повернення, після чого, за вказівкою директора магазину ОСОБА_2 покинула територію магазину та на протязі проведення перевірки не поверталася. В подальшому, директор магазину ОСОБА_2 ознайомився з направленнями на перевірку, підписався та зазначив, що він представник ТОВ «ФАН РІТЕЙЛ», однак податковий орган зазначає, що ОСОБА_2 на протязі проведення перевірки здійснював координування та контроль за роботою магазину. Крім того, актом фактичної перевірки від 15.08.2024 №97396/26/15/07/ магазину «Yabluka» за адресою АДРЕСА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) було зафіксовано факт допуску до роботи ОСОБА_2 без оформлення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади.

Виходячи із зазначених в акті проведення перевірки відомостей податковий орган дійшов висновку, що громадянин ОСОБА_2 все ж є працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 , де провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, саме ОСОБА_2 , посадові особи Головного управління ДПС у м. Києві пред`явили службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, в яких останній підписався, як представник ТОВ «Фан Рітейл», при цьому посадовими особами не було вручено вказаній особі наказ про проведення фактичної перевірки №5633-п від 21.08.2024.

Викладені в акті фактичної перевірки відомості не підтверджують належним чином доводи контролюючого органу щодо наявності у громадянина ОСОБА_2 трудових відносин із ФОП ОСОБА_1 , а також не доводять факту його офіційного статусу як представника або працівника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 .

Контролюючий орган дійшов відповідних висновків виключно на підставі суб`єктивної оцінки його поведінки під час перевірки, зокрема дій, пов`язаних із ознайомленням із направленнями на перевірку, координацією діяльності продавця та перебуванням на території магазину.

Однак такі обставини не є належними та достатніми доказами існування фактичних трудових правовідносин.

Крім того, наказ про проведення фактичної перевірки №5633-п від 21.08.2024 ОСОБА_2 не вручався, що також ставить під сумнів належність процедурного оформлення перевірки.

Як наслідок, доводи контролюючого органу ґрунтуються переважно на припущеннях і не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагає стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 17.1.6. пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Абзацом 6 пункту 81.1 статті 81 ПК України встановлена необов`язковість присутності позивача під час проведення фактичних перевірок, натомість, суб`єкт господарювання все ж таки має право бути присутнім, проте в даному випадку позивач був позбавлений такого права.

Зі змісту наказу №5633-п від 21.08.2024 вбачається, що цей наказ прийнятий без зазначення конкретних підстав визначених зокрема підпунктом 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а також з урахуванням того, що перед початком фактичної перевірки працівники Головного управління ДПС у м. Києві пред`явили службові посвідчення та направлення на проведення перевірки особі, яка не перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку що фактична перевірка проведена без додержання вимог чинного законодавства щодо підстав та порядку проведення таких перевірок та без участі платника податків.

За висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18, контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною 2 є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню».

Вказаний висновок є окремою та самодостатньою підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, що є предметом оскарження в цій справі.

За результатами перевірки контролюючим органом встановлено порушення:

- п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в частині не ведення в установленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 1276501 грн.

Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Матеріалами справи підтверджується, що при проведенні фактичної перевірки перевіряючими податкового органу не знімались фактичні залишки товарних запасів виключно у точці продажу позивача, а з описів залишків товарів необлікованих згідно встановленого порядку, які знаходяться в реалізації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м.Київ, вул. Шота Руставелі 1/12 , що є додаток № 1 акту, вбачається , що здійснювався опис всього товару, який знаходився у магазині «Яблуко». До того означені описи підписані від суб`єкта господарювання ТОВ «Фан-Рітейл», який не має жодного відношення до діяльності Позивача.

Таким чином, аргументи контролюючого органу про наявність товарного запасу на суму 1 274 461 грн. не відповідають дійсності, оскільки останні були описані у суб`єкта господарювання ТОВ «Фан-Рітейл», а отже відповідно, у контролюючого органу відсутні правові підстави для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за порушення пункт 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР, що в свою чергу зумовлює протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.10.2024 №.

Окрім того, за результатами перевірки контролюючим органом також було встановлено наступні порушення:

- п.85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Фактична перевірка здійснювалась без присутності посадових осіб ФОП ОСОБА_1 , що в свою чергу унеможливлює надання останнім посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.10.2024 №.

Представник відповідача зазначає, що письмову вимогу, копію наказу та направлень на проведення фактичної перевірки було вручено представнику суб`єкта господарювання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, на думку відповідача, є особою, що фактично здійснює розрахункові операції.

Однак, в ході розгляду справи з`ясовано, що ці доводи є безпідставними, оскільки матеріали справи спростовують наведене.

Зокрема, у всіх наявних документах, пов`язаних з проведенням перевірки, міститься підпис саме Алієва Марата Бекмірзаєвича, який фігурує як представник ТОВ «Фан Рітейл».

Відсутність підпису ОСОБА_3 у відповідних документах виключає її участь у процедурі отримання та ознайомлення з документами перевірки.

В контексті розгляду даної справи колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про доктрину, що має назву "плоди отруйного дерева".

"Плоди отруйного дерева" це докази, отримані внаслідок істотних порушень прав і свобод людини, які є недопустимими і не можуть використовуватися в суді, хоча в самому КАС України немає прямого визначення "плодів отруйного дерева" як такого, а лише посилання на відповідні статті, що регулюють допустимість доказів та наслідки порушень.

Оскільки докази щодо встановлення порушень, які допущені позивачем, добуті відповідачем з чисельними порушеннями, то наслідком є протиправність податкових повідомлень-рішень від 14.10.2024 № та за №, як приклад доктрини, що має назву "плоди отруйного дерева".

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 04.09.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 04.09.2025.

В повному обсязі постанова виготовлена 10.09.2025.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова