Справа № 120/4579/25
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4579/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

10 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

секретар судового засідання: Гавриленко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанови Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.03.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП №77517256, а також постанов від 17.03.2025 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №77517256.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду по справі №120/2290/24 в добровільному порядку та ще до відкриття спірного виконавчого провадження було виплачено позивачу кошти в сумі 59358,57 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №308 від 06.03.2025.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/2290/24, зокрема, зобов`язано військову частини НОМЕР_1 :

- нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.04.2016 року та з 06.12.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

- з урахуванням наведених у цьому рішенні висновків здійснити обрахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (Порядок № 1078).

13.03.2025 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №120/2290/24.

Постановою від 17.03.2025 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №77517256 з примусового виконання виконавчого листа №120/2290/24.

17.03.2025 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №77517256.

17.03.2025 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Позивач вважає вказані постанови протиправними, адже рішення суду по справі №120/2290/24 було виконане в добровільному порядку ще до відкриття виконавчого провадження. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що військовою частиною НОМЕР_1 не надано доказів належного виконання рішення суду по справі №120/2290/24 в частині позовних вимог, які стосуються виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (Закон №1404-VIII) сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Згідно із пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивача стверджує, що рішення суду по справі №120/2290/24 виконане в добровільному порядку ще до відкриття спірного виконавчого провадження, адже згідно із платіжною інструкцією №308 від 06.03.2025 виплачено позивачу кошти в сумі 59358,57 грн.

Однак, у призначені платежу платіжної інструкції №308 від 06.03.2025 вказано, що кошти в сумі 59358,57 грн є індексацією грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.04.2016 та з 06.12.2016 по 28.02.2018 згідно рішення суду по справі №120/2290/24.

Тобто, вказаною платіжною інструкцією не підтверджується факт виконання рішення суду по справі №120/2290/24 в іншій його частині, яка стосується виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Позивач зазначає, що було здійснено відповідний розрахунок щодо визначення та нарахування індексації після підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, відображений у довідці військової частини НОМЕР_1 №1106/163/3/74/пс від 06.03.2025. Згідно даного розрахунку розмір грошового забезпечення позивача в березні 2018 року в порівняні із лютим 2018 року збільшився на 8611,89 грн, тобто більше ніж сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, яка становить 4463,15 грн.

Тому, позивач вважає, що у ОСОБА_1 не виникло право на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Однак, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №1106/163/3/74/пс від 06.03.2025, розмір грошового забезпечення позивача в лютому 2018 року склав 2418,88 грн, а в березні 2018 року - 11030,77 грн, тобто збільшився на 8611,89 грн.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №1106/163/3/52пс від 12.02.2024, розмір грошового забезпечення позивача в лютому 2018 року складав 10245,22 грн, а в березні 2018 року - 11709,52 грн.

При цьому, у довідці №1106/163/3/74/пс від 06.03.2025 військовою частиною НОМЕР_1 не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-ХІІ, відповідно до якого щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, яке не має разового характер, що відповідає правовій позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, постанові Верховного Суду в постанові по справі №520/8887/2020 від 26.01.2022.

Крім того, у довідці №1106/163/3/74/пс від 06.03.2025 в складі грошового забезпечення позивача в лютому 2018 року визначено премію в розмірі 845,63 грн, тоді як у довідці №1106/163/3/52пс від 12.02.2024 премія визначена на рівні 4944,00 грн.

Наведене спростовує твердження позивача про те, що ОСОБА_1 не набув право на отримання індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, адже розмір його грошового забезпечення в березні 2018 року в порівняні із лютим 2018 року не збільшився більш ніж на суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, яка становить 4463,15 грн.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що військовою частиною НОМЕР_1 не надано доказів належного виконання рішення суду по справі №120/2290/24 в частині позовних вимог, які стосуються виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.