Справа № 671/1356/25
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1356/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 17 липня 2025 року інспектором патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №264757 від 17.07.2025 року щодо порушення ним заборонного знаку 3.3. Правил дорожнього руху. Вважає постанову незаконною та просить скасувати, посилаючись на те, що поліцейським не взято до уваги те, що у нього був чинний дозвіл на в`їзд. Крім того, вручена йому копія постанови була нечіткою, що перешкодило йому прочитати суть обвинувачення та мотиви притягнення до відповідальності. Також, вказував, що поліцейський не надав йому доказів вчинення правопорушення (фото-фіксації, відеозапису, схеми) та порушив його право на ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, 17 липня 2025 року старшим лейтенантом поліції ПОГ Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Бащенком Олегом Івановичем відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №264757 від 17.07.2025 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 17 липня 2025 року о 09 год. 15 хв. в м. Гайсин, керуючи транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.3. Правил дорожнього руху «Рух вантажних транспортних засобів заборонений».

У зв`язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 340 грн.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Оскаржуваною постановою водію ОСОБА_1 в вину ставиться невиконання вимоги заборонного дорожнього знаку 3.3. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано інспектором поліції за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п.п.3.3. п. 3 Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. При цьому, не поширюється дія даного знака на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїНаказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.п. 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачаєтьсяКУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі № 607/7987/17.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

При винесені оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані зазначені обставини.

Суд враховує, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Встановлено, що при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №264757 від 17.07.2025 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським не зазначено конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме найменування дороги, чи назви вулиці в м. Гайсин Вінницької області, де був зупинений автомобіль під керуванням позивача.

У даній справі за клопотанням позивача суд витребував у відповідача відеозапис, про який зазначено як додаток до постанови із позначкою: відео з БК.

Встановлено, що із дослідженого в судовому засіданні відеозапису неможливо встановити місця розташування дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» за порушення вимог якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому оскаржувана постанова не містить інформації про місце розташування дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови, не містять доказів, які б підтверджували факт проїзду позивачем в зоні дії дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено". Відповідач не надав доказів того, що на автодорозі, по якій здійснював рух позивач, було встановлено заборонний дорожній знак "Рух вантажних автомобілів заборонено".

Як вбачається із наданого відеозапису, поліцейський в порушення вимог норм процесуального закону та положень Інструкції, не оголосив, яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її права і обов`язки, після чого, не заслухав її, не дослідив жодних доказів, не з`ясував питання щодо наявності або відсутності у неї клопотань, не вирішив їх, чим порушив визначену законом процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, позбавив можливості реалізувати право написати пояснення.

Натомість, відеозапис починається із того, що інспектор патрульної поліції фактично без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, одразу оголосив, що відносно позивача буде винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено на нього грошове стягнення у вигляді штрафу, потім перевірив документи позивача та пішов в службовий автомобіль для складання постанови.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд дійшов висновку про порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 122, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19, 20, 77, 139, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Постанову старшого лейтенанта поліції ПОГ Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Бащенка Олега Івановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 264757 від 17 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: