Справа № 160/21060/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №241/нагд в частині здійснення відрахувань (утримань) з усіх видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 незаконно утримані на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №241/нагд кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 .
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 в частині здійснення відрахувань (утримань) з грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 у переданому розмірі 695 638,64 грн.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 незаконно утримані кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 .
Подана заява обґрунтована тим, що в позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 в частині здійснення відрахувань (утримань) з грошового забезпечення ОСОБА_2 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_3 у переданому розмірі 695'638.64 грн., та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 незаконно утримані кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 . Згідно грошового атестату, виданого військовою частиною НОМЕР_1 , з позивача за час служби у військовій частині НОМЕР_1 було утримано 28 119,96 грн., залишилось недоутриманим 695 698,64 грн. За період служби з 18.07.2025 по 31.07.2025 року у військовій частині НОМЕР_2 з позивача було утримано 2413,59 грн. збитків, тобто відрахування на погашення заборгованості, щодо завдання якої вини позивача не встановлювалось, тривають, чим кожного місяця збільшується шкода правам позивача. Так, у випадку, якщо за результатами розгляду справи позовні вимоги позивача будуть задоволенні, то відновлення його майнового становища, а саме повернення йому стягнутих коштів, може бути ускладнено або унеможливлено, у разі відсутності або зменшення відповідного бюджетного фінансування в установі, в якій позивач на даний час проходить службу і яка відповідно здійснює щомісячно утримання з його грошового забезпечення, постійно збільшуючи суму коштів, які підлягають поверненню, та збільшуючи ризик недостатності коштів або рівня бюджетного фінансування, відповідно може виникнути потреба у поданні нового позову до суду про повернення стягнутих коштів.
Надаючи оцінку доводам заявника та вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Так, у позовній заяві позивач в т.ч. просить суд визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 в частині здійснення відрахувань (утримань) з грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 у переданому розмірі 695 638,64 грн. та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 незаконно утримані кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 .
Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений і триває, у тому числі, на момент розгляду даної заяви.
З наданих до суду доказів вбачається, що позивач є діючим військовослужбовцем та з його грошового забезпечення здійснюється утримання з відшкодування державі збитків.
При цьому, звернення до суду з позовною заявою не зупинило здійснення утримання з грошового забезпечення позивача.
Суд вважає, що здійснення утримання з грошового забезпечення позивача в примусовому порядку до прийняття судом рішення може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні у справі Беєлер проти Італії, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі Інтерсплав проти України Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати справедливий баланс між інтересами особи і суспільства.
Крім того, суд наголошує, що вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Враховуючи завдання адміністративного судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також враховуючи необхідність ефективного захисту позивачем своїх прав та відсутність порушення будь-яких прав відповідача вжиттям такого заходу забезпечення позову, суд доходить висновку про обґрунтованість поданої заяви, тому заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні іншої частини, - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Роз`яснити заявнику та іншим сторонам у справі, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.09.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса