Справа № 480/3027/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2025 року Справа № 480/3027/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3027/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , і просить суд:
- визнати протиправними рішення та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у відмові ОСОБА_1 в наданні статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», оформлене листом від 16.01.2025 № 11/701 та скасувати його;
- зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинити дії по наданню статусу та видачі позивачу ОСОБА_1 посвідчення "Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця" який загинув (помер) або пропав безвісти під час проходження військової служби відповідно до Постанови КМУ №379 від 28.05.1993.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.12.2024 позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» за чоловіка, старшого солдата ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_1 , та отримання відповідного посвідчення. Проте листом від 16.01.2025 № 11/701 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було відмовлено у наданні статусу та видачі посвідчення "Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця" який загинув (помер) або пропав безвісти під час проходження військової служби. Вважає вказане рішення необґрунтованим і таким, що суперечить законодавству України, передчасним, що порушує права позивача на соціальний захист, у зв`язку з чим звернулася до суду.
Ухвалою суду від 17.04.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначає, що відмова була обґрунтована тим, що дія Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на членів сімей військовослужбовців, загибель (смерть) яких сталася у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння. Відповідно до висновку експерта № 145 від 17.10.2024 при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_2 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,81% що стосовно до живих осіб відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеню, тому відмову у видачі відповідного посвідчення вважає правомірною.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 30.12.2024 вх. № К1787 ( а.с.17) із заявою про встановлення статусу «Члена сім`ї загиблого військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти за час проходження військової служби» за її чоловіка старшого солдата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок захворювання «Кардіоміопатія неуточнена. Гостра серцева-судинна недостатність» під час перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою".
16.01.2025 за вих. № 11/701 ІНФОРМАЦІЯ_6 , документи ОСОБА_1 були повернуті до ІНФОРМАЦІЯ_4 без реалізації, з відмовою у наданні відповідного статусу, з посиланням на те, що відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача та відмову у проведенні дій, вказаних у заяві, позивач звернулася із цим позовом до суду.
Надаючи спірну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Частиною другою статті 3 Закону №2011-ХІІ установлено, що його дія не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Відповідно до частини 3 статті 1, частини 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993, чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
За змістом статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється також на сім`ї військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції.
До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема, дружина.
Відповідно до частини 13 статті 14 Закону №2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" №379 від 28 травня 1993 року установлено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.
З матеріалів справи судом встановлено, що чоловік позивача, військовослужбовець ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.22) під час проходження військової служби в Збройних Силах України, та причина смерті, пов`язана із виконанням обовязків військової служби, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами.
Так, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 158, виданого 14.08.2024, смерть ОСОБА_2 настала в результаті захворювання, а саме: 1) гостра серцево-судинна недостатність, 2) кардіоміопатія неуточнена (а.с.18).
Відповідно до висновку експерта № 145, виданого Конотопським районним відділом судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_2 настала в результаті кардіоміопатії, ускладненої розвитком гострої серцево-судинної недостатності (а.с.11-12).
У відповідності до Акту проведення розслідування нещасного випадку від ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 помер, перебуваючи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою. Причина смерті: погіршення стану здоров`я та незадовільні фізичні дані або стан здоров`я (а.с.9-10).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2024 року № 206 про результати спеціального розслідування, причиною смерті стало погіршення стану здоров`я (а.с. 14).
Крім того, у відповідності до витягу з Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії від 26.10.2024 № 3911, захворювання старшого солдата ОСОБА_2 , 1986 р.н., «кардіоміопатія неуточнена», «гостра серцево-судинна недостатність», які призвели до смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 14.08.2024 Конотопським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Лікарським свідоцтвом про смерть № 158, виданим 14.08.2024 Сумським обласним бюро СМЕ; Висновком експерта Конотопського районного відділу судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи від 14.08.2024 № 145; Актом спеціального розслідування (ф НВ-2), проведеного на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 17.08.2024 № 472 захворювання та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.13).
Відмова відповідача у видачі позивачам пільгового посвідчення з підстав того, що дія Закону №2011-ХІІ не поширюється на позивача, оскільки смерть її чоловіка сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із вчиненням ним дій у стані алкогольного сп`яніння.
Суд зауважує, що Висновком експерта № 145 від 17.10.2024 лише констатовано перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, проте це не вказує на те, що смерть останнього пов`язана саме із вчиненням ним дій у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У силу положень статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відмова відповідача позивачці у наданні статусу члена сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, оформлена листом відповідача, є протиправною і передчасною, без з`ясування обставин, які мають вирішальне значення для прийняття такого рішення.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
Разом з тим, задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , без перевірки суб`єктом владних повноважень дотримання усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов задоволенню не підлягає.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправною відмови, оформленої листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 № 11/701 та зобов`язання відповідача повторно розглянути питання надання позивачу статусу члена сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, згідно її заяви від 30.12.2024, з урахуванням висновків суду у даній справі.
За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом із тим відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність оскаржуваних дій.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп, що підтверджується квитанцією (а.с. 24).
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення та бездіяльності протиправними ,зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену листом від 16.01.2025 № 11/701, у наданні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) повторно розглянути питання надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) статусу члена сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, згідно її заяви від 30.12.2024, з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька