Справа № 380/12666/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 рокусправа № 380/12666/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі-відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати неправомірною відмову про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня досягнення віку 55 років.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що органом Пенсійного фонду протиправно не зараховано йому до стажу періоди роботи, які зазначені в спірному рішенні, оскільки вважає, що підстави такого не зарахування є незаконними, та такими, що порушують її права, гарантовані Конституцією України. Зазначає, що оскільки його посада в період з 22.02.2001 по 04.01.2021 передбачена Списком №2, зокрема з 19.03.2007 виконував роботи пов`язані з бурінням свердловин моторист цементувального агрегату, що підтверджується наявними записами в трудовій книжці та відповідній довідці №9/75 від 22.07.2024 року, проте відповідачем 2 протиправно було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а тому звернувся з позовом до суду.

Відповідач 1 подав суду відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає в тому числі, що зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, так як тільки підприємство на підставі первинних документів визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків, куди включається цей період роботи. Зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 22.02.2001 по 04.01.2021 згідно довідки від 23.07.2024 №9/75, оскільки у довідці відсутні підписи голови, бухгалтера та начальника відділу кадрів, не зазначено цех, в якому працював заявник, а відтак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Ухвалою суду від 11.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

В матеріалах справи наявна трудова книжка НОМЕР_1 від 05.09.1990 року, з якої убачається, що позивач, зокрема серед іншого, з:

22.02.2001 року переведений мотористом цементувального агрегату 5 розряду в цех кріплення свердловин;

01.07.2002 року УВМТЗ приєднано до Стрийської НГРЕ;

01.07.2002 року присвоєно: моторист цементувального агрегату 6 розряду;

05.01.2021 року переведений оператором з добування нафти у відповідності до штатного розпису.

Також, вищезазначений період роботи позивача підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 23.07.2024 №9/75.

Крім того, до матеріалів справи додано копії Висновків експертизи якості проведення атестації робочих місць за умови праці та встановлення пільг і компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці №2407 та про результати експертизи якості атестації робочих місць за умови праці у Стрийській нафтогазорозвідувальній експедиції № 2747; Перелік робочих професій і посад працівників Стрийської НГРЕ, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №№1, 2, а також копію Наказу «Про атестацію робочих місць» від 21.01.2005 року №15, Наказу «Про підсумки чергової атестації робочих місць» від 10.12.2009 року №203 та від 31.05.2017 року № 58.

З матеріалів справи, зокрема, із спірного рішення видно, органом Пенсійного фонду України розглянуто заяву щодо підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 , яким відмовлено в призначенні пенсії згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

В рішенні, зокрема серед іншого, зазначено, що вік заявника 55 років, 7 місяців, 28 днів; страховий стаж особи становить 38 років, 9 місяців, 10 днів; пільговий стаж відсутній. За доданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 22.02.2001 по 04.01.2021 згідно довідки від 23.07.2024 №9/75, оскільки у довідці відсутні підписи голови, бухгалтера та начальника відділу кадрів, не зазначено цех, в якому працював заявник.

Не погодившись з таким рішенням відповідача 2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За змістом положень ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.20 цього Порядку, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Крім того, загальний порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до п.1.1. Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.09.1990 року, яка є основними документами у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ та вищевказаної Інструкції №58.

Окрім того, вищезазначений стаж позивача підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 23.07.2024 №9/75, яка видана ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день у Стрийській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП «Західукргеологія» і за період з 22.02.2001 по 04.01.2021 (19 років 10 місяців 13 днів), виконував роботи пов`язані з бурінням свердловини за професією Моторист цементувального агрегату, що передбачена Списком №2 розділ ХІІ підрозділ 1.Буріння 12,1а а) робітники поз.12.1а, код КП 8113,2-14754, підстава постанова Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року.

При цьому, щодо твердження відповідачем 2 у вказаному спірному рішенні про те, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 22.02.2001 по 04.01.2021 згідно довідки від 23.07.2024 №9/75, так як у ній відсутні підписи голови, бухгалтера та начальника відділу кадрів, не зазначено цех, в якому працював заявник, судом не беруться до уваги, оскільки стаж роботи позивача, як вже вище встановлено судом, підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.09.1990 року, яка є основними документами у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ.

Крім того, щодо твердження відповідачем 2 у спірному рішенні, що у наказі про результати атестації робочих місць від 21.01.2005 №15 посада моторист цементувального агрегату не атестована, то суд зазначає, що відповідальність за швидке та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації (п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442).

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного пільгового стажу за час роботи, зазначеного у трудовій книжці, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Судом не беруться до уваги інші посилання позивача та мотиви відмови у рішенні органу Пенсійного фонду України, з огляду на встановлені обставини.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача 2, які полягають у відмові в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 не відповідають критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача 2 призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня досягнення віку 55 років, то така є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо зарахування позивачу до пільгового стажу періоди його роботи (з 22.02.2001 по 04.01.2021), а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.

Відтак, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача 2 визнати протиправними та скасувати рішення №16 від 28.03.2025 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та повторно розглянути заяву позивача щодо підтвердження стажу його роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Суд відзначає, що дії зобов`язального характеру про повторний розгляд заяви позивача щодо підтвердження стажу його роботи та щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою заявниці, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 року у справі №240/16372/23, який в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у відмові ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №16 від 28.03.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (адреса: 29013, м.Хмельницький, вул.Гната Чекірди,10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо підтвердження стажу його роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (адреса: 29013, м.Хмельницький, вул.Гната Чекірди,10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович