Справа № 727/8909/25
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8909/25
Провадження № 2-а/727/177/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Терещенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним по-зовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ювченко Андрій Ва-сильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ювченко А.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, посилаючись на те, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову від 17.10.2024 №4303 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гри-вень. Зазначає, що копію постанови позивач не отримав взагалі, а дізнався про її існу-вання лише після відкриття виконавчого провадження №78528425.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`яза-ним, під час дії воєнного стану, впродовж 60 днів з дня набрання чинності Закону Ук-раїни від 11.04.2024р. №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Ук-раїни щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» - не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив ви-моги п.10-1 додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в редакції від 11.07.2024, що затверджені постановою КМУ №1487. Тоб-то, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідаль-ності за вказане правопорушення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Свою позицію мотивує тим, що позивач не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ТЦК та СП, а також не був проінформований про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з викладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову №4303 від 17.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КпАП України, а провадження відносно ОСОБА_1 у справі про ад-міністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП закрити та стягнути з відповіда-ча судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача направив заяву, згідно якої не заперечував проти розгляду справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час ро-згляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

30.07.2025 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача. У відзиві на адміністративний позов представник відповідача вважає доводи позивача безпідставними. Вказує, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП було винесено з дотриманням вимог чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце су-дового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись з письмовими поясненнями сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, долучені до позову та до відзиву, суд приходить до на-ступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміні-стративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та сво-боди визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльно-сті держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної вла-ди та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фі-зичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, вста-новлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здій-снюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих орга-нів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково по-винна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчи-нення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на консти-туційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принци-пу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової ви-значеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпе-чити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозасто-совній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими об-меженнями.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови №4303 за справою про ад-міністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміні-стративні правопорушення, позивач ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану, впродовж 60 днів з дня набрання чинності Закону України від 11.04. 2024р. №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окре-мих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» - не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за на-явності електронної пошти) та інші персональні дані.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив ви-моги п.10-1 додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в редакції від 11.07.2024, що затверджені постановою КМУ №1487. Тоб-то, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.210 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст. 210 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати зако-нодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - пе-ріод, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до-ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення во-єнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєн-ний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій неза-лежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабі-нет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністра-тивні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адмі-ністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у ду-сі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 247 КпАП України вбачається, що провадження в справі про адмі-ністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) не-досягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шіст-надцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи без-діяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної обо-рони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стяг-нення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закін-чення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, пе-редбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного ор-гану (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідом-лення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть осо-би, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне пра-вопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право-порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають зна-чення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про ад-міністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, по-казаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно-зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притя-гається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в ав-томатичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (ві-деозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних за-собів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмі-ністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправ-ність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо дока-зування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не бу-ли покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржу-ваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про ад-міністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністра-тивне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміні-стративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідаль-ність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміні-стративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спра-ви.

Проте, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення сто-совно позивача не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотри-малася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахував вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали зна-чення для вирішення справи. Також, відповідачем не надано суду належних та допусти-мих доказів, якими б підтверджувалось належне сповіщення позивача щодо розгляду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові ма-теріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміні-стративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обо-в`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються до-кази і вирішуються клопотання.

Відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався від-повідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення су-б`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, ос-кільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом про-цедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при скла-данні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нані-вець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила право-порушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати спра-ву на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані ви-моги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правиль-ного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недо-держання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопо-рушення, яка передбачена Законом, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступ-ного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сто-рони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають від-шкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати склада-ються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом спла-тив судовий збір в розмірі 484,48 грн., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юв-ченко Андрій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування поста-нови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №4303 від 17.10.2024 року про накладення адміністратив-ного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.3 ст.210 КпАП України.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністра-тивної відповідальності за ч.3 ст.210 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 -раїни, що розташоване в м. Чернівці, площа Театральна, 6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у роз-мірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі по-дання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі-сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного про-вадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляцій-ного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рі-шення.

Суддя: О.Є.Терещенко