Справа № 160/9884/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/9884/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року (суддя Р.З. Голобутовський) у справі № 160/9884/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №55 від 25.02.2025 про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 26.12.2002 по 31.08.2017, з 28.02.2019 по 20.03.2019, з 15.10.2024 по 19.01.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 20.03.2019 по 01.03.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію позивачу відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України №1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 за заявою від 18.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, так як позивач має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком №1 та досяг необхідного пенсійного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2025 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.02.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач не погоджується з рішенням та зазначає, що має всі необхідні записи в трудовій книжці про періоди роботи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №55 від 25.02.2025 про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 26.12.2002 по 31.08.2017, з 28.02.2019 по 20.03.2019, з 15.10.2024 по 19.01.2025;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 20.03.2019 по 01.03.2021;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 18.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України №1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому судовому рішенні, та зарахованих цим рішенням суду періодів пільгового стажу позивача.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Суд з`ясував, що періоди роботи позивача на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 26.12.2002 по 31.08.2017, з 28.02.2019 по 20.03.2019, з 15.10.2024 по 19.01.2025 необхідно зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1.

Крім того, суд дійшов висновку, що період роботи позивача на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 20.03.2019 по 01.03.2021 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Суд зауважив, що пенсійний орган не провів розрахунок пільгового стажу для призначення пенсії позивачу, з урахуванням вищезгаданих періодів роботи, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Відтак, врахувавши дискреційні повноваження пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважав за необхідне зобов`язати належний орган Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву позивача від 18.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, суд вказав, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що спірне рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії є правомірним через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи, адже пільговий стаж позивача становить лише 2 роки 7 місяців. Зауважує, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу роботи період згідно архівної довідки №143-42 від 22.01.2025 року, оскільки вона не відповідає вимогам додатку №5 Порядку №637. Вказує, що в у разі ліквідації підприємства потрібно звертатись до комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Вважає, що рішення КСУ від 23.01.2020 №1-р/2020 на спірні відносини не впливає, адже положення п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 є чинними. Зауважує, що скаржник не є уповноваженим органом щодо подальшої виплати пенсії позивачу після факту її призначення, однак суд першої інстанції помилково не врахував цю обставину.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 18.02.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

25.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №55 про відмову в призначенні пенсії (за Списком 1). В обґрунтування відмови у призначенні пенсії, відповідачем зазначено наступне:

- вік заявника 50 років;

- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 18.02.2025;

- страховий стаж особи становить 27 років 3 місяці 2 дні;

- пільговий стаж за Списком 1 становить 2 роки 7 місяців.

В рішенні вказано, що до страхового стажу позивача зараховано всі періоди трудової діяльності.

До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №143-42 від 22.01.2025, оскільки довідка повинна бути завірена підписом керівника установи, підприємства, а вищезазначена довідка підписана начальником окремого підрозділу цієї організації та відсутнє доручення на право підпису документів ОСОБА_2 відповідно до додатку №5 Порядку №637.

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом №2148-VIII від 03.10.2017 текст Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п. 1 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Вказана норма застосовується з 01.10.2017.

Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.

Правила наведених норм законів є повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З вищевикладеного слідує, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відтак, у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону, а саме: положенням пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За правилами ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:

довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.02.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення №55 про відмову в призначенні пенсії позивачу через відсутність необхідного пільгового стажу.

Так, у спірному рішенні пенсійний орган вказав, що пільговий стаж за Списком 1 становить 2 роки 7 місяців, до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №143-42 від 22.01.2025, оскільки довідка повинна бути завірена підписом керівника установи, підприємства, а вищезазначена довідка підписана начальником окремого підрозділу цієї організації та відсутнє доручення на право підпису документів ОСОБА_2 відповідно до додатку №5 Порядку №637.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 09.10.1991 позивача містить наступні записи:

05.04.1994 - прийнятий монтажником технологічних трубопроводів підприємств н/промисловості 2 розряду;

09.08.1994 - звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням);

01.05.1998 - прийнятий тимчасово, строком на 6 місяців, монтером шляху третього розряду (Місцевість Крайньої Півночі);

25.05.1998 - наказ № 201п від 30.04.1998 скасовано;

01.05.1998 - прийнято тимчасово, строком на 6 місяців, монтером шляху третього розряду по трудовому договору;

31.10.1998 - звільнено по закінченню строку трудового договору;

15.11.1999 - прийнято «жиловщиком» до цеху з переробки м`ясної продукції УРТ ДМК ім. Дзержинського;

01.09.2000 - переведено «жиловщиком» цеху з переробки м`ясної продукції Управління по переробці с/г ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського;

01.08.2001 - переведено «жиловщиком» м`яса та субпродуктів;

01.11.2002 - у зв`язку з покращенням структури управління переведено в управління харчування та торгівлі цех з переробки м`ясної продукції «жиловщиком» м`яса та субпродуктів;

26.12.2002 - переведено до агломераційного цеху №2 «обжигальщиком» 4 розряду, дільниця випалення вапна;

21.09.2003 - присвоєно 5 розряд в тій же професії; Робоче місце атестовано;

ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського з 23.05.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського»; Робоче місце атестовано по Списку №1;

31.08.2017 - звільнено за ініціативою працівника, ст. 38 К3пП України;

28.02.2019 - прийнято до агломераційного цеху №2 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського» дільниця спікання агломерату агломератником 4 розряду;

20.03.2019 - переведений в рудний двір машиністом екскаватора 6 розряду;

01.03.2021 - переведений в агломераційному цеху №2 відділення циклу повертання дільниця прибирання гарячого мішкового пилу дозувальником гарячого повертання 4 розряду; Робоче місце атестовано по Списку №1;

02.08.2021 - звільнений у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХ3»;

03.08.2021 - прийнятий в агломераційний цех №2 до ПРАТ «ДКХЗ» відділення циклу повертання гарячого мішкового пилу дозувальником гарячого повертання 4 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»; Робоче місце атестовано по Списку № 1;

ПРАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022 року перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»; Робоче місце атестовано по Списку № 1.

Разом з тим, відповідно до довідки від 22.01.2025 №143-42 позивач підтвердив пільговий стаж роботи у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» за Списком №1 у період з 15.10.2024 по 19.01.2025.

Крім того, наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 2003 по 2009 роки, з 2010 року по 2025 рік за кодом підстави для обліку спецстажу « 3П3013А1», « 3113014А1», « 3113014А3», « 3П3013Б1».

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що періоди роботи позивача з 26.12.2002 по 31.08.2017, з 28.02.2019 по 20.03.2019, з 15.10.2024 по 19.01.2025 підтверджено записами у його трудовій книжці, пільговою довідкою №143-42 від 22.01.2025, довідкою форми ОК-5, його посада відносилась до Списку №1, а отже вищезгадані періоди необхідно зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1. Також, як правильно з`ясував суд першої інстанції, період роботи позивача з 20.03.2019 по 01.03.2021 за Списком №2 підтверджено записами у трудовій книжці позивача, довідкою форми ОК-5.

Таким чином, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до його пільгового стажу, а саме за Списком №1 з 26.12.2002 по 31.08.2017, з 28.02.2019 по 20.03.2019, з 15.10.2024 по 19.01.2025, за Списком №2 з 20.03.2019 по 01.03.2021, у зв`язку з чим, спірне рішення про відмову у призначенні пенсії №55 від 25.02.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що заява позивача розглянута згідно положень Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та саме цим органом прийнято спірне рішення.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у цьому спорі є належним відповідачем.

Відтак, суд першої інстанції правильно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчинити дії, адже відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Апеляційний суд відхиляє аргументи про втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу шляхом зобов`язання його вчинити дії, адже такі повноваження пенсійним органом вже реалізовано самостійно шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке було предметом судового контролю у межах цієї справи.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 160/9884/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров