Справа № 260/3429/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2025 року м. Ужгород№ 260/3429/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 - представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, звернувся через систему Електронний суд до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про непридатність до військової служби.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 відомості про його виключення з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно свідоцтва про хворобу № 69 від 24 січня 2025 р., затверджено постановою № 12 від 24 січня 2025 р. Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 лютого 2025 р. ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав наказ про виключення зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , військовий квиток, свідоцтво про хворобу щодо непридатності до військової служби та заяву про виключення його з військового обліку.

Працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 (не представився) прийняв оригінали та копії документів від ОСОБА_1 , проставив штамп про взяття його на військовий облік, а у виключенні його з військового обліку, як особи непридатної до військової служби за станом здоров`я, відмовив. Письмову відмову також не надав, виник словесний конфлікт і ОСОБА_1 залишив приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Копії документів залишились в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таку бездіяльність Відповідача, ОСОБА_1 вважає протиправною та просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 відомості про його виключення з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

07 травня 2025 року ЗОАС ухвалив:

- Відкрити спрощене позовне провадження в справі

- Зобов`язати відповідача надати суду в термін 7 днів з дня отримання ухвали: заяву з реєстраційним номером та датою, з якою позивач 11.02.2025 звернувся до відповідача та прийняте за заявою рішення, а також відповідь на подану позивачем заяву на електронну адресу відповідача від 29.04.2025 року.

12 травня 2025 року від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_1 дійсно був з усіма наявними у мене документами військовим квитком, свідоцтвам про хворобу № 69, яке затверджено постановою Ц(ВЛ)К, наказом про звільнення з військової служби за станом здоров`я в ІНФОРМАЦІЯ_6 11 лютого 2025 р.

За твердженнями позивача, працівник ІНФОРМАЦІЯ_7 особисто перевірив подані документи, зробив з них копії, повідомив, як написати заяву про виключення зі списків військовозобов`язаних і направив на ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Забравши оригінали документів, позивачем було подано заяву про виключення зі списків військовозобов`язаних, однак від проходження ВЛК відмовився тому, що вважав постанову центральної військово-лікарської комісії документом, який має найвищу юридичну силу по відношенню до нижестоячих ВлК.

Позивачу не відомо, чи реєструвалась заява про виключення з обліку, тому що була подана з доданими документами. Просить витребувати заяву, вважаючи, що така повинна зберігатися в його особовій справі.

(З 30 червня по 04 серпня 2025 року суддя перебувала у щорічній відпустці.)

25 серпня 2025 року ЗОАС ухвалив:

- Зобов`язати ПОВТОРНО ІНФОРМАЦІЯ_4 виконати вимоги ухвали ЗОАС від 07 травня 2025 року в строк 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Відповідач не надав до суду витребувані документи та не скористався правом подати відзив на позовну заяву.

В судоволму засіданні позивач підтримав позовні вимоги в поновму обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився , був повідомлений про дату та місце судового розгляду через систему "Електронний суд"., заяв про розгляд справи у відсутності відповідача .

Обставини встановлені судом

З 02 травня 2024 р. ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

21 січня 2025 р. госпітальною військово-лікарською комісією державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби, що стверджується свідоцтвом про хворобу № 69, яке затверджено постановою № 12 від 24 січня 2025 р. Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» , яка діє відповідно до Положення про діяльність медичної ( військово-лікарської ) комісії МВС, затвердженої Наказом МВС України № 285 від 03.04.2017 року .

Медичний огляд здійснювався за Розпорядженням командира в/я 3115 НГУ (як зазначено у Свідоцтві про хворобу № 69) і був проведений Госпітальною військово-лікарською комісією Державної установи "Головний медичний клінічний центр МВС України.

У Свідоцтві міститься штамп : Затверджено Центральною військово-лікарською комісієюДержавної установи "Головний медичний клінічний центр МВС України № 2 від 24.01.25 року. Підпис - Голови ЦМ ВЛК.

Наказом № 43 від 10 лютого 2025 р. командира військової частини № НОМЕР_1 Нацгвардії України (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , який здав посаду кулеметника 1 відділення 1 стрілецького взводу (з охорони та оборони важливого державного об`єкту № 49) 3 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів)

звільнено відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за станом здоров`я

(на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби),

з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06 лютого 2025 р.№ 7о/с, у відставку,

10 лютого 2025 р., направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік.

Відповідний запис про звільнення ОСОБА_1 у відставку на підставі пп. б п.2 ч.4 ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» внесено командиром в/ч НОМЕР_1 до п.10 військового квитка серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1

11 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 у військовому квитку у Розділі VI проставлено штамп"Взято на військовий облік військовозобовязаного ІНФОРМАЦІЯ_4 ".

У витягу з Резерв + станом на 17.02.25 року містяться записи про перебування ОСОБА_1 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 та Постанова ВЛК непридатний в мирний час , обмежено придатний у воєнний час Дата ВЛК 04.09.2014 року.

Мотиви та норми права застосовані судом

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XIІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Стаття 26 Закону № 2232-XIІ встановлює перелік підстав звільнення з військової служби. Зокрема, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у відповідності до п.п. б ч. п.2 ч.4

за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби .

У відповідності до п.3 ч.6 ст. 37 Закону № 2232-XIІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року № 285 затверджено ПОЛОЖЕННЯ про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС.

Відповідно п.п. 5 ч. 2 Розділу І Положення 285 основним завданнями М(ВЛ)К є, зокрема є визначення придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.

Рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) осіб до військової служби приймаються відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 3) (далі - Розклад хвороб), Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 4) та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 5) (далі - ТДВ).

Про прийняте рішення М(ВЛ)К інформує відповідний підрозділ кадрового забезпечення чи командування військової частини, яким видано Направлення на медичний огляд.

У відповідності до п. 22 Розділу ІІІ Положення свідоцтво про хворобу з рішенням М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно.

У відповідності до п.16 Розділу Х Положення Рішення (постанова) М(ВЛ)К щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби, реалізуються невідкладно.

Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними засадами ведення Реєстру відповідно до статті 3 Закону № 1951-VIII, зокрема визначено:

- обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

За приписами частин 8 та 9 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, серед іншого, віднесено відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (частина 1 статті 7 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

При цьому слід зауважити, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це єдина інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України, тому відповідач, як повноважний орган ведення Реєстру, не може уникати вчинення дій щодо внесення актуальних даних особи відповідно її облікових даних, зокрема і за заявою такої особи.

Однак, станом на час звернення до суду із позовом та на час вирішення справи судом доказів внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів чи обґрунтованої відмови у внесенні таких відомостей до суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача, що полягає у невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Водночас, суд, враховуючи норми частини восьмої та дев`ятої статті 5 Закону України № 1951-VIII, звертає увагу суб`єкта владних повноважень на покладений Законом обов`язок зокрема і відповідача забезпечити ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Конституційний Суд України у своїх рішенням неодноразово висловлював правовий висновок про те, що гарантування ефективного поновлення в правах забезпечується, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, яке за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та здійснюється на основі принципу верховенства права; держава має запровадити таку процедуру перегляду справ, яка забезпечувала б ефективність права на судовий захист та максимально запобігати негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що

для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується рішення від 06.09.2005 р. у справі «Гурепка проти України», заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі «Кудла проти Польщі», заява №30210/96, п.158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України», заява № 20390/07).

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про непридатність до військової служби зобов`язати відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про непридатність до військової служби, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі проведеного аналізу релевантного законодавства та відповідних правовідносин , обставин , встановлених у відповідності до досліджених належних та допустимих доказів під час судового розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач всупереч вищеказаним правовим нормам вчинив протиправну бездіяльність щодо невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про непридатність до військової служби .

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 139, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про непридатність до військової служби .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) АДРЕСА_1 відомості про його виключення з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу згідно свідоцтва про хворобу № 69 від 24 січня 2025 р., затверджено постановою № 12 від 24 січня 2025 р. Центральної медичної ( військово-лікарської) комісії Державної установи Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 30 днів.

Суддя З.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.09.25 року.