Справа № 320/7444/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м. Київ № 320/7444/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ;

- зобов`язати Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 за № 3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ у Департаменті боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України. Вважає, що у позивача виникло право на призначення пенсії відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки посаду, з якої він був звільнений, визнано такою, служба на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років. Проте, відповідач протиправно відмовив у підготовці і направлені документів до відповідного органу Пенсійного фонду України. Не погоджуючись з такими діями відповідача, представник позивача оскаржив їх до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 копію клопотання представника ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача направлено Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України. Запропоновано Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України подати до суду письмові пояснення щодо заявленого клопотання та відповідні докази на їх обґрунтування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача у справі № 320/7444/22 - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» оскільки в нього відсутня вислуга для призначення йому пенсії за вислугу років.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 наказом Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 17.12.2021 №307 о/с був виключений зі списків особового складу, починаючи з 31.12.2021.

Станом на 31.12.2021 загальна вислуга позивача склала 27 років 03 місяці 29 днів, з яких календарна 17 років 04 місяці 01 день, пільгова 09 років 11 місяців 28 днів.

Позивач звернувся 09.06.2022 до відповідача із заявою з додатками до неї про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та просив підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області всі необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугу років: скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії, виготовити грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням.

Листом відповідача від 10.08.2022 №2442/НО/14/01-2022 позивачу відмовлено у підготовці документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону №2262-ХІІ, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Свою відмову відповідач аргументував тим, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України, встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (частина 1 статті 2 зазначеного Закону України).

Відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з пунктами «а», «б», «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Аналіз положень статті 12 Закону №2262-ХІІ, суд висновує, що право на призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону №2262-XII, мають, зокрема, звільнені зі служби особи начальницького складу податкової міліції, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, незалежно від досягнутого віку.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача з приводу протиправності дій відповідача щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до пенсійного органу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону № 2262-ХІІ, суд зазначає таке.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі Порядок №3-1), регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".

Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно із пунктами 6-7 Порядку №3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Пунктом 12 Порядку №3-1, визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно із пунктами 14 та 17 Порядку №3-1, орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Отже, з наведеного слідує, що уповноважений структурний підрозділ щодо підготовки та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсії документів, приймає від осіб заяву про призначення пенсії та додані до неї документи згідно вимог пункту 7 Порядку № 3-1 та готує подання про призначення пенсії та всі інші необхідні документи, після чого, направляє їх до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії документами орган, що призначає пенсію (відповідне Головне управління Пенсійного фонду), розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії або про відмову в її призначенні.

Суд вважає, що у цьому випадку, уповноважений структурний підрозділ щодо підготовки та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсії документів, не має повноважень перевіряти наявність чи відсутність підстав для призначення чи відмову у призначенні пенсії за вислугу років, в тому числі перевіряти наявність необхідної вислуги для призначення пенсії за вислугу років, оскільки такі повноваження належать органу, що призначає пенсію, тобто відповідному Головному управлінню Пенсійного фонду.

При цьому, до повноважень уповноваженого структурного підрозділу належить тільки прийняття від особи заяви про призначення пенсії з додатками, підготовка подання про призначення пенсії та всіх інших необхідних документів, а також направлення їх до органу, що призначає пенсію за місцем проживання особи.

Подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №640/4686/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив оформити всі необхідні документи та оформити подання про призначення йому пенсії за вислугу року, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 року і направити вказані документи до органу пенсійного фонду.

Оскільки, у відповідача відсутні повноваження здійснювати перевірку наявності чи відсутності у позивача необхідної вислуги років, визначеної пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII, відтак відповідач зобов`язаний був оформити всі необхідні документи і подання про призначення пенсії, ознайомити з ним позивача і направити документи для призначення пенсії до Головного управління ПФУ.

Таким чином, відмова відповідача щодо оформлення позивачу подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII та направлення матеріалів для призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України є протиправною, а тому, відповідна позовна вимога є обґрунтованою.

Суд вважає, що відповідач помилково визначив, що у випадку відсутнього права на пенсію згідно Законом, в останнього наявні підстави для відмови в підготовці й оформленні документів для подальшого призначення пенсії, однак вирішальним, в цьому випадку, є встановлення чи було дотримано відповідачем встановлений алгоритм дій по заяві особи та підготовки/направленні документів до пенсійного органу, саме який уповноважений розглядати та вирішувати наявність/відсутність підстав для призначення такій особі пенсії.

Тож, питання наявності/відсутності права позивача на пенсію за пунктом "а" частини першої статті 12 Закону №2262-XII, не має розглядатись та вирішуватись у межах цього спору, позаяк, судом встановлено, що відповідачем було порушено процедуру розгляду заяви позивача про направлення документів до пенсійного органу, при цьому, до моменту отримання пакету документів та прийняття рішення саме органом ПФУ, питання права на пенсію та достатність стажу для її призначення, лежить поза межами спірних правовідносин.

Окремо суд зазначає, що тільки Пенсійний фонд (та його структурні підрозділи) наділені повноваженнями щодо призначення/відмови у призначенні пенсії, тому, отримавши заяву позивача про підготовку документів для призначення пенсії, відповідач, в межах своїх повноважень мав лише підготувати такі документи та направити їх до Головного управління ПФУ для вирішення питання про призначення/відмови у призначенні пенсії, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності необхідного для призначення пенсії знаходиться поза межами повноважень Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, адже такі повноваження йдуть у розріз дискреції ПФУ та не характерні йому.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією.

Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

3.Зобов`язати Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 за № 3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

4. Стягнути з Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України (місцезнаходження: 03049, місто Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 24/2; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.