Справа № 380/17963/25
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 вересня 2025 рокусправа № 380/17963/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни, Держави Україна в особі судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богдани Богданівни про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Держави Україна в особі голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни, Держави Україна в особі судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богдани Богданівни з такими позовними вимогами:

- визнати дії Держави Україна в особі уповноважених на виконання функцій держави голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни, судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богдани Богданівни протиправними та такими, що порушують Конституцію України під час військового стану;

- стягнути солідарно з осіб уповноважених на виконання функцій держави голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни, судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богдани Богданівни на користь людини з особливими потребами ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 400 000,00 грн, яка буде перерахована на рахунки ЗСУ.

Суддя відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При прийнятті рішення щодо відкриття провадження у справі згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 КАС України з`ясуванню підлягає питання чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Франківського районного суду м. Львова на розгляді судді Б.Б. Кушнір знаходиться справа № 462/6356/24 за позовом ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Президента України Зеленського Володимира Олександровича до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Залізничного районного суду м. Львова про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді.

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни із запитом на отримання публічної інформації №2, в якому зокрема зазначив:

«У провадженні Франківського районного суду м. Львова на розгляді перебуває справа №462/6356/25 за позовом ОСОБА_2 .

Справу розглядає суддя Б.Б. Кушнір.

08 серпня 2025 р. відбулося чергове судове засідання у справі №462/6356/24.

Станом на 20.08.2025 р. жодної інформації (журналу судового засідання) в системі електронний суд не оприлюднено з невідомих причин.

Прошу:

1. Надіслати на мою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 протокол судового засідання у справі №462/6356/24 від 08 серпня 2025 р. з внесеною до нього інформацією, яка відповідає аудіо запису судового засідання;

2. Надати моєму представнику за нотаріально посвідченою довіреністю диск з аудіо записом судового засідання у справі № 380/6356/24 від 08.08.2025р.».

Листом вих №1/1393/2025 від 22.08.2025 в.о. голови Франківського районного суду м. Львова Мирослава Гулієва на запит повідомила ОСОБА_1 наступне:

«В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.05.2025 вказану цивільну справу передано судді Кушнір Б.Б.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Згідно ч.1-3 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків установлених законом.

Враховуючи вищевикладене, зазначаю, що справа перебуває в провадженні судді Кушнір Б.Б., відправлення процесуальних документів учасникам справи здійснюється секретарем судового засідання в порядку та строки, визначені ЦПК України.».

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни із запитом на отримання публічної інформації №3, в якому зокрема зазначив:

«У провадженні Франківського районного суду м. Львова на розгляді перебуває справа №462/6356/25 за позовом ОСОБА_2 .

Справу розглядає суддя Б.Б. Кушнір.

08 серпня 2025 р. відбулося чергове судове засідання у справі №462/6356/24.

Станом на 20.08.2025 р. в системі електронний суд не оприлюднено жодного судового рішення, постановленого суддею Б.Б. Кушнір, яким вона не допустила до участі у справі представника ОСОБА_1 (людина з особливими потребами) за нотаріально посвідченою довіреністю, що є порушенням права на вільний вибір представника (ст. 59 Конституції України).

Прошу:

1. Надіслати на мою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 судові рішення постановлені суддею у справі №462/6356/24 від 08 серпня 2025 р. постановлені суддею Б.Б. Кушнір, які засвідчені підписом судді та печаткою суду.».

Листом від 21 серпня 2025 року № 5/575/2025 у відповідь на запит на отримання публічної інформації №3 суддя Кушнір Б.Б. повідомила ОСОБА_1 наступне:

«… журнал судового засідання від 08.08.2025 у справі №462/6356/24 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді прикріплений у комп`ютерній програмі «Д-3», з яким ви можете ознайомитися у системі «Електронний суд», а також Ваш представник має право у суді отримати в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання від 08.08.2025.».

Отже, на переконання позивача, відповідачі вчинили протиправні дії, відмовивши у задоволенні публічних запитів на інформацію, а саме в наданні процесуальних документів у справі, в якій ОСОБА_1 є позивачем. Тому позивач вважає, що відповідачі Держава Україна в особі голови Франківського суду м. Львова С. Мартьянова та суддя ОСОБА_6 своїми протиправними, незаконними діями спричинили шкоду ОСОБА_7 у розмірі 400 000,00 грн.

Суддя, перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, встановила, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

При цьому, поняття «позов, який не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» необхідно тлумачити більш широко: вказане поняття стосується як позову, який не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства, так і тих позовів, які не підлягають судовому розгляду.

Як убачається із матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом слугувала відмова у надані головою Франківського районного суду м. Львова Мартьяновою Світланою Мирославівною та суддею Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богданою Богданівною, на розгляді якої перебуває справа №462/6356/24, процесуальних документів у справі №462/6356/24, у якій ОСОБА_1 є позивачем.

Суддя враховує, що позивач звертався до голови суду у формі запиту на отримання публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», втім наголошує, що процесуальні документи у цивільній справі не є публічною інформацію, а голова суду відповідно не є розпорядником такої інформації, адже процесуальні документи є частиною судового провадження та доступ до них регламентується процесуальними нормами, в даному випадку Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя також враховує, що позивач у позовній заяві наголошує, що голова Франківського районного суду м. Львова С.М. Мартьянова як посадова особа, здійснює керівництво роботою суду та його працівниками, фактично втратила контроль за діяльністю суду.

З цього приводу слід наголосити, що на момент звернення позивача із запитами від 20.08.2025 справа №462/6356/24 за позовом ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Президента України Зеленського Володимира Олександровича до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Залізничного районного суду м. Львова про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді, перебувала у провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б.

Так, повноваження голови місцевого суду визначені у ст. 24 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Втім із аналізу таких повноважень не вбачається здійснення контролю за процесуальною діяльністю судді.

Більше того, ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» регламентує, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Звідси суддя висновує, що голова Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М. не може втручатись у здійснення правосуддя суддею Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., в тому числі і надавати сторонам процесуальні документи у справі.

Згідно з частинами першою та третьою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України у пункті 4.2 рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, зробленими у постанові від 03 квітня 2018 року в справі №820/5586/16, дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними, а не управлінськими. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається. У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності та не пов`язані зі здійсненням судом провадження у справі, результатом якого є прийняття акта органом судової влади.

Відповідно до висновків, сформованих Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року в справі №826/56/18, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише в межах відповідної судової справи, у якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

Відповідної позиції дотримувалася Велика Палата Верховного Суду у постановах від 08 травня 2018 року в справі №521/18287/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі №757/43355/16-ц, від 13 березня 2019 року в справі №462/32/17, від 20 березня 2019 року в справі №295/7631/17, від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18, від 02 жовтня 2019 року в справі №815/110/16, від 16 жовтня 2019 року в справі №1340/4052/18, від 27 листопада 2019 року в справі №1540/4005/18, від 26 лютого 2020 року в справі №280/1334/19 та інших, а також Верховний Суд у постановах від 01 серпня 2018 року в справі №813/2579/17, від 18 січня 2019 року в справі №826/1198/17, від 31 липня 2019 року в справі №636/5534/15, від 05 березня 2021 року в справі №640/19503/19, від 21 липня 2022 року в справі №580/5292/21, від 28 грудня 2022 року в справі №640/30494/21, від 26 січня 2023 року в справі №420/9956/22, від 08 травня 2023 року в справі №580/2605/22 та інших.

Отже, за змістом відносини у цій справі не є владно-управлінськими, стосуються дій/бездіяльності голови суду та судді щодо розгляду процесуальних питань у межах конкретної цивільної справи.

Хоча позовні вимоги стосуються протиправності дій відповідачів через призму запитів про надання публічної інформації, проте стосуються питання отримання процесуальних документів в межах цивільної справи №462/6356/24, у якій ОСОБА_1 є позивачем, та справа на час звернення із такими запитами перебувала на розгляді судді Франківського районного суду м. Львова Б.Б. Кушнір.

Суддя наголошує, що у випадку допущення при розгляді цивільної справи №462/6356/24 будь-яких процесуальних порушень, позивач не позбавлений можливості звернутись із скаргою на дії чи бездіяльність судді у порядку, встановленому законодавством, або ж в подальшому звернутись до суду апеляційної чи касаційної інстанції при оскарженні ухвалених суддею у межах справи рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки вказаний спір не підлягає судовому розгляду, то суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни, Держави Україна в особі судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богдани Богданівни про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Частиною 6 ст. 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи викладене, суд не роз`яснює позивачу до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи, оскільки судом вже зроблено правовий висновок про те, що ця справа не може розглядатися в будь-якій юрисдикції.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 241-243, 248, 256, 294 КАС України, суддя

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Франківського районного суду м. Львова Мартьянової Світлани Мирославівни, Держави Україна в особі судді Франківського районного суду м. Львова Кушнір Богдани Богданівни про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Сидор Н.Т.