Справа № 380/18171/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 вересня 2025 рокусправа № 380/18171/25
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак У.В., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати незаконним грошовий атестат серія ЗС №265225 в частині відображення у ньому для посади начальника управління 66 управління начальника робіт, яку обіймав ОСОБА_1 , розмір посадового окладу - 123 грн, який відповідає посаді «старшого офіцера»;

- визнати протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 у застосуванні для призначення пенсії ОСОБА_1 посадового окладу у розмірі 123 грн та для перерахунку йому пенсії у видачі довідок про розмір грошового забезпечення: із встановленням посадового окладу у розмірі 197 грн. із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 22.05.2000 року №829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців»; із встановленням посадового оклад у розмірі 1190 грн. із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; із визначенням посадового окладу у розмірі 5 920, 00 грн. із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 30.09.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та видати для Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 : за період з 01.03.1999 року по 30.06.2000 року виходячи із посадового окладу у розмірі 155 грн., з 01.07.2000 року по 31.12.2007 року виходячи із посадового окладу у розмірі 250 грн.; з 01.01.2008 року по 31.12.2018 року виходячи із посадового окладу у розмірі 1900 грн., з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року виходячи із посадового окладу - 9303,00 грн. та з врахуванням рішення Личаківського районного суду м. Львова (справа №2-6800/04) від 17.11.2004 року, вимог Указу Президента України» №173/2002 від 23.02.2002 року «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ»;

- визнати протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення від 22.06.2022 року №C/ 3554 станом на 05.03.2019 року для перерахунку пенсії із зазначенням у ній: розміру посадового окладу (30 т. р.) - 5920,00 грн., надбавки за вислугу років 50% - 3700,00 грн., надбавки за особливості проходження служби 65% - 7215,00 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 10% - 592,00 грн., премії 35% - 2072,00 грн;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівської області нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії, із визначеним розміром складових грошового забезпечення : розмір посадового окладу - 9303 грн., окладу за військове спеціальним званням - 1480 грн., надбавки за вислуги років - 5392 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань - 15 528,00 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 1395 грн. ( 9303х 15%), премії 33,3 % у розмірі 11 022 грн. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХII, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704.; зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на січень 2020 року, на січень 2021 року, на січень 2022 року, на січень 2023 року, на січень 2024 року, на січень 2025 року обчисленого із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01,01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року, на 01.01.2023 року, на 01,01.2024 року, на 01.01.2025 року для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року, з 01.02.2023, з 01.02.2024, з 01.02.2025 відповідно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст., ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з підп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено окремі позовні вимоги немайнового характеру щодо:

- визнання незаконним грошового атестату серія ЗС №265225 в частині відображення у ньому для посади начальника управління 66 управління начальника робіт, яку обіймав ОСОБА_1 , розміру посадового окладу - 123 грн;

- зобов?язання відповідача видати 4 (чотири) нові довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 :

за період з 01.03.1999 по 30.06.2000, виходячи із посадового окладу у розмірі 155 грн;

за період з 01.07.2000 по 31.12.2007, виходячи із посадового окладу у розмірі 250 грн;

за період з 01.01.2008 по 31.12.2018, виходячи із посадового окладу у розмірі 1900 грн;

за період з 01.01.2018 по 31.03.2019, виходячи із посадового окладу у розмірі 9303,00 грн;

- зобов`язання відповідача видати нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019;

- зобов`язання відповідача видати 6 (шість) оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на січень 2020 року, на січень 2021 року, на січень 2022 року, на січень 2023 року, на січень 2024 року, на січень 2025 року.

Отже, в сукупності позивачем заявлено 12 окремих позовних вимог, про видачу 11 різних довідок для перерахунку пенсії, а також про оскарження грошового атестата.

Таким чином, сума судового збору за подання даної позовної заяви становить 14534,40 грн (1211,20 грн * 12).

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із тим, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З даного приводу суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

При цьому, позивач не надав жодних документів, які підтверджують його право на безумовне звільнення від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

В постанові від 15.07.2025 у справі № 260/5005/24 Верховний Суд нагадав, що норми частини 1 та 2 статті 8 Закону № 3674-VІ є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, яке у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими (рішенням від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95)).

Важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Для застосування судом ч.1 ст. 133 КАС України та Закону № 3674-VI повинні бути відповідні правові підстави.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Закон №3674-VI не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає позовну заяву.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 640/22415/18.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суд повинен встановити наявність у такої особи реального доходу без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Проаналізувавши додані до позовної заяви матеріали, суд реалізовуючи своє право, визначене у статті 8 Закону України «Про судовий збір» дійшов висновку, що наведені позивачем доводи щодо неспроможності сплати судового збору в цій справі через опікунство над внуком не дають достатніх підстав для висновку про необхідність звільнення його від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Суд наголошує, що вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, яке у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими (рішенням від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява №28249/95)).

Таким чином, суддя вважає, що позивач повинен додати до адміністративного позову документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або належні документи на підтвердження неможливості сплатити судовий збір, чи наявності у нього пільг щодо сплати судового збору.

Такими документами можуть бути:

- довідка з Пенсійного фонду України про розмір пенсійних виплат за 2024-2025 роки;

- довідка з Управління праці та соціального захисту населення про наявність/відсутність виплат за 2024-2025 роки;

- довідка з органів державної податкової служби про відсутність доходів за 2024-2025 роки;

- виписки по рахунках, тощо.

Окрім цього, згідно з п.п. 2, 4 ч. 5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Таким чином, звертаючись з позовом до декількох відповідачів, позивач зобов`язаний обґрунтувати зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви суд роз`яснює позивачу, що зміст позову це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення. Через це зміст позовних вимог має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло.

Водночас, суд звертає увагу, що матеріали позовної заяви містять певні неузгодженості.

Так, позивачем у позовній заяві відповідачем зазначено Міністерство оборони України, поряд з цим жодних позовних вимог до такого відповідача не заявлено.

Таким чином, позивачу необхідно належним чином обґрунтувати свої позовні вимоги та привести їх у відповідність до змісту позовної заяви.

Також, відповідно до приписів пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина 4 статті 161 КАС України).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено згаданим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частини 2 статті 94 КАС України).

Так, позивач просить суд визнати незаконним грошовий атестат серії ЗС №265225 в частині відображення у ньому для посади начальника управління 66 управління начальника робіт, яку обіймав ОСОБА_1 , розмір посадового окладу - 123 грн, який відповідає посаді «старшого офіцера».

Поряд з цим, копії оскаржуваного грошового атестату до суду не надано.

Крім того, відповідно до приписів 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вже йшлося вище, позивач оскаржує грошовий атестат серії ЗС №265225.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у 1996 році обіймав посаду «начальника управління 66 управління начальника робіт», і станом на 12.10.1996 розмір його посадового окладу складав 123,00 грн., що відображено у грошовому атестаті серія ЗС №26522. На переконання позивача, розмір посадового окладу за посадою «начальника управління» повинен був становити 154,00 грн. Відтак, ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправно не перевірено правильність визначення грошового забезпечення ОСОБА_1 для призначення пенсії, що, у подальшому, призвело до видачі довідок про розмір грошового забезпечення (від 31.03.2008, від 11.03.2018) із зазначенням посадового окладу та інших складових у розмірі меншому, ніж йому належить.

Отже, даний спір у частині оскарження позивачем грошового атестату стосується проходження ОСОБА_1 військової служби, тобто проходження публічної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Оскільки позивач з позовом про оскарження грошового атестату, який видавався йому ще при звільненні у березні 1999 року звернувся лише у вересні 2025 року, тобто більше ніж через 26 років 6 місяців після звільнення з військової служби, останній пропустив місячний строк звернення, встановлений Законом в цій частині позовних вимог.

Схожий правовий висновок було викладено в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №380/12221/22, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, разом з доданими документами повернуто позивачеві та яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2023 у справі №380/12221/22.

Також, у даній справі позивач не погоджується з довідками для перерахунку пенсії, зокрема просить визнати протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- у застосуванні для призначення пенсії ОСОБА_1 посадового окладу у розмірі 123 грн та для перерахунку йому пенсії;

- у видачі довідок про розмір грошового забезпечення:

із встановленням посадового окладу у розмірі 197 грн із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 22.05.2000 №829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців»;

із встановленням посадового оклад у розмірі 1190 грн. із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

із визначенням посадового окладу у розмірі 5 920, 00 грн із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 30.09.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

- у видачі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.06.2022 року №C/ 3554 станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії.

Таким чином, позивач не погоджується із довідками, складеними ще у 2000, 2008, 2018, 2019 роках відповідно, при цьому з позовом про їхнє оскарження звернувся лише у вересні 2025 року, тобто зі значним пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Щодо аргументів позивача про те, що строк звернення до суду не застосовується в цій частині позовних вимог, із посиланням на частину третю статті 51 Закону № 2262-ХІІ та постанову Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №380/1907/23, суд зазначає, що такі не є ревалентними до спірних правовідносин з огляду на таке.

Так, відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини органу Пенсійного фонду України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а зробила висновок, що норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Водночас, заявлені позовні вимоги у цій справі стосуються оскарження позивачем конкретних довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а не невиплати з вини пенсійного органу сум вже нарахованої пенсії.

Більше того, особливу увагу суд також звертає на те, що частина третя статті 51 Закону № 2262-ХІІ, на яку посилається позивач, доповнена Законом України № 614-VIII 15.07.2015, який вступив в дію з 01.01.2016 і не передбачає зворотньої дії у часі.

Вказаний висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 05.09.2022 у справі № 520/12545/21.

Також суд у цій частині не приймає посилання на правову позицію, сформовану Верховним Судом у постанові від 12.12.2023 у справі № 380/1907/23 щодо застосування частини третьої статті 51 № 2262-ХІІ, а саме проведення перерахунку пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження строком звернення до суду, передбаченим статтею 122 КАС України, оскільки ця позиція стосується правовідносин, які виникли після 01.01.2016, тоді як у справі, що розглядається, позивач серед іншого оскаржує довідки, складені ще у 2000, 2008 роках.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 06.11.2024 у справі № 460/22960/23.

Необхідно також зазначити, що в постанові від 12.12.2023 у справі №380/1907/23 колегія суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №380/1907/23 зазначила, що «…до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії».

Суд звертає увагу, що у справі №380/1907/23 спірним було визнання протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на січень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року для перерахунку пенсії.

При цьому, у справі №380/1907/23 спірні довідки взагалі не видавалися, у зв`язку з чим з вини державних органів не було проведено планових перерахунків пенсії позивача.

Натомість, знову ж таки, у цій справі, у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення, спірні довідки були видані позивачу, а перерахунки його пенсії проведені, нараховані суми пенсії виплачені пенсійним органом, що не є спірним.

В даному випадку позивач після спливу значного проміжку часу (від 6 до 25 років відповідно) після видачі спірних довідок, вирішив оскаржити такі у судовому порядку, при цьому матеріалами справи підтверджується, що складові таких довідок були добре відомі позивачу.

Відтак, спірні правовідносини у згаданій вище частині позовних вимог не є навіть подібними до тих, що розглядались у справі №380/1907/23.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що про порушення своїх прав позивач міг та повинен був дізнатись щомісячно із моменту призначення і отримання пенсії.

Отже, з огляду на вище наведене, до позовних вимог в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 : у застосуванні для призначення пенсії ОСОБА_1 посадового окладу у розмірі 123 грн та для перерахунку йому пенсії; у видачі довідок про розмір грошового забезпечення: із встановленням посадового окладу у розмірі 197 грн із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 22.05.2000 №829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців»; із встановленням посадового оклад у розмірі 1190 грн із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; із визначенням посадового окладу у розмірі 5 920,00 грн із підстав перерахунку згідно постанови КМУ від 30.09.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; у видачі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.06.2022 №C/3554 станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, застосуванню підлягає шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, який порушений позивачем.

Натомість суд враховує, що відповідні висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12.12.2023 у справі №380/1907/23 підлягають застосуванню до позовних вимог про зобов`язання відповідача видати 6 (шість) оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на січень 2020 року, на січень 2021 року, на січень 2022 року, на січень 2023 року, на січень 2024 року, на січень 2025 року, у зв`язку з тим, що відповідні довідки позивачу взагалі не видавалися.

Позовна заява та додані до неї матеріали не містять клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причини пропуску такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до ч.1 ст.169 вищевказаного Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи виявлені недоліки, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу встановити спосіб і строк їх усунення. Роз`яснити позивачу, що у випадку усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову (14534,40 грн);

- оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України позовної заяви з належно сформульованими та обґрунтованими вимогами до належного відповідача;

- доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна