Справа № 260/5353/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/5353/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про зупинення провадження та залучення третьої особи у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по застосуванню з 01 січня 2025 року при нарахуванні пенсії понижуючих коефіцієнтів до її розміру, передбачених ст.46 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» і Постановою Кабінету міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» ОСОБА_1 з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року по справі №260/2473/25;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відновити з 01 січня 2025 року нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсію без застосування понижуючих коефіцієнтів, передбачених ст.46 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» і Постановою Кабінету міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» без обмеження максимальним розміром з урахуванням рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року по справі №260/2473/25.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17 липня 2025 року відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/2229/25.

Також 17 липня 2025 року представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі Міністерства соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Розглянувши подані відповідачем клопотання, суд зазначає наступне.

Питання зупинення провадження в адміністративній справі врегульоване нормами ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, суд зобов`язаний зупинити провадження в адміністративній справі виключно за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 236 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дослідивши заявлене клопотання та наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає підстав для зупинення провадження в справі до вирішення судом адміністративної справи №320/2229/25, оскільки результат її розгляду жодним чином не вплине на спірні правовідносини.

Так, в даній адміністративній справі позивач просить суд здійснити перерахунок його пенсії з 01 січня 2025 року, оскільки вважає, що в даному випадку відповідач взагалі не мав права застосовувати норми Постанови Кабінету міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при обрахунку його пенсії. Тобто обґрунтовуючи правомірність заявлених позовних вимог, позивач посилається не на протиправність самої постанови, а на неможливість її застосування до спірних правовідносин.

Більше того, предметом оскарження в адміністративній справі №320/2229/25 є нечинність та протиправність абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Однак, враховуючи положення ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Тобто навіть у випадку визнання такого нормативно-правового акту нечинним в судовому порядку вказана обставина не вплине на правовідносини, що склалися до моменту набрання таким рішенням законної сили.

В свою чергу наявні в матеріалах даної справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового оскарження, а тому відсутні підстави для зупинення її розгляду до вирішення іншої адміністративної справи.

Враховуючи вищенаведені процесуальні норми та обставини справи, суд вважає, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Розглянувши заявлене клопотання відповідача про залучення до участі у справі Міністерства соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

За приписами частин 4, 5 статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суд зауважує, що рішення у цій справі не матиме безпосереднього впливу на права та обов`язки Міністерства соціальної політики України. Та обставина, що надалі Міністерство соціальної політики України вступить у відповідні правовідносини зі сторонами, не змінює характеру тих правовідносин, справа щодо яких наразі розглядається судом, і не має на них жодного впливу.

Предметом спору у цій справі є дії відповідача щодо обчислення та виплати пенсії із застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

Та обставина, що у разі винесення рішення про задоволення позовних вимог, реальне виконання залежатиме від дій Міністерства соціальної політики України, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері, зокрема, соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення та є головним розпорядником коштів, не свідчить про те, що у такого органу за наслідками розгляду цієї справи виникнуть нові обов`язки, крім тих, що і так покладені на нього чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення у цій справі може вплинути лише на права та обов`язки відповідача.

Відтак, відсутні правові підстави для залучення Міністерства соціальної політики України до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а тому, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 166, 236, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі - відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України. Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМ.М. Луцович