Справа № 280/4809/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Справа № 280/4809/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 20.01.2023 по 28.02.2023 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень на місяць;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 20.01.2023 по 28.02.2023 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Луговим Б.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1239849 від 14.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час проходження служби, а саме під час участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, позивач отримав поранення 09.11.2022, внаслідок чого в період з 09.11.2022 по 06.06.2023 проходив стаціонарне лікування. Зокрема, відповідно до довідок ВЛК №944 від 20.01.2023 та №1910 від 18.02.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я. Разом з тим, за січень та лютий 2023 року позивачу була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінетом Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не в повному розмірі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

17.07.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 10 розділу XXXIV Порядку №260 додаткова винагорода виплачується у розмірі 100 000 грн, які захоплені в полон за час перебування в полоні. За спірний період позивач в полоні не перебував та не брав безпосередню участь у бойових діях. Фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 , відповідно до довідки ФЕС позивачу було нараховане грошове забезпечення відповідно до чинного законодавства України. Вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача не допущено. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

30.07.2025 судом отримано відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували факт перебування позивача у відпустці за станом здоров`я у вказаний період на підставі довідок ВЛК. Відповідач не навів жодних доводів або аргументів на підтвердження правомірності своєї бездіяльності. Зауважує, що відповідачу не могло бути не відомо про те, що позивач перебував у відпустці за станом здоров`я, через раніше отримане тяжке поранення, пов`язане з захистом Батьківщини, що було підставою для виплати додаткової грошової винагороди в розмірі збільшеному до 100 тисяч гривень. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у спосіб подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

Ухвалою суду від 09.07.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з цим позовом; відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

За змістом військового квитка серії НОМЕР_2 від 22.04.2011 ОСОБА_1 у період з 09.05.2022 по 24.08.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до змісту довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 №11444 ОСОБА_1 дійсно в період з 09.05.2022 по 09.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районі Донецької області, Бахмутського району, с. Андріївка, с. Зайцеве.

За змістом довідки військово-лікарської комісії від 02.12.2022 №1166/3, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, за результатами проведеного медичного огляду 02.12.2022. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після МВТ (09.11.22), вогнепального осколкового наскрізного поранення попереку зліва. Закритої неускладнена травма (09.11.22) поперекового відділу хребта. Перелому 11 ребра зліва, Перелому лівих поперечних відростків L1-L4., остистого відростка L3. Закритої травми лівої нирки по AAST 1ст. Макрогематурія. Лікований оперативно (18.11.22) некректомія, накладання вторинних швів. Поранення, травма, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 20.01.2023 №944, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , за результатами проведеного медичного огляду 20.01.2023 діагноз: Стан після операції (18.11.2022) некректомії, накладання вторинних швів з приводу вогнепального осколкового наскрізного поранення (09.11.2022) попереку зліва, закритої неускладненої травми поперекового відділу хребта, слабо консолідованого перелому 11 ребра зліва, перелом лівих поперечних відростків L1-L4, остистого відростка L3, закритої травми нирки по AASE 1 ст., макрогематурії, зі стійким больовим синдромом, як наслідок мінно-вибухової травми (09.11.2022), з тимчасовим порушенням функції. Травма тяжкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Аналогічний діагноз встановлено під час проведення медичного огляду позивача 18.02.2023 відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 18.02.2023 №1910, виданої військовою частиною НОМЕР_3 . Зазначено, що травма тяжкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.03.2023 №2153, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивач 09.11.2022 отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України і не порушенні державного суверенітету на території Донецької та Луганської області.

Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 29.05.2023 №1618, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , за наслідками проведення медичного огляду військово-лікарською комісією 29.05.2023 встановлено діагноз (стан після вибухової травми 09.11.2022). Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми від 16.03.2023 №2153 надана командиром військової частини НОМЕР_1 . Також має захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує лікування у КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради.

На адвокатський запит представника позивача щодо належного грошового забезпечення ОСОБА_1 листом військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2025 №1/475 повідомлено, що відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2022 №318, від 10.11.2022 №319, від 05.12.2022 №344, від 17.12.2022 №356, від 17.01.2023 №17, від 23.02.2023 №54, від 27.02.2023 №58, від 13.04.2023 №103, від 24.02.2023 №114, від 26.04.2023 №116, від 30.05.2023 №150, від 01.06.2023 №152, від 09.06.2023 №160 солдат ОСОБА_1 перебував на лікуванні у зв`язку з пораненням в період з 09.11.2022 по 05.12.2022, перебував на лікуванні у зв`язку з захворюванням в період з 17.01.2023 по 23.02.2023, з 06.04.2023 по 24.04.2023, з 30.05.2023 по 30.05.2023 по 30.05.2023, з 01.06.2023 по 09.06.2023; перебував в реабілітаційній відпустці в період з 27.02.2023 по 28.03.2023, з 26.04.2023 по 25.05.2023; перебував в розпорядженні командира частини в період з 09.11.2022 по 17.12.2022. Додаткову винагороду виплачено з розрахунку: за січень 2023 року (за 31 добу з розрахунку 30000,00 грн) у сумі 29550,00 грн (зараховано 17.12.2023); за лютий 2023 року (за 3 доби з розрахунку 100000,00 грн) у сумі 10213,14 грн (зараховано 21.04.2023 у сумі 3177,42 грн, 21.09.2023 7035,72 грн); за березень 2023 року (за 20 діб з розрахунку 100000,00 грн) у сумі 63548,39 грн (зараховано 21.09.2023). Всі виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди проведено на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 по день виключення зі списків особового складу військової частини.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2025 №1/839 ОСОБА_1 були здійснені наступні нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ №168 від 28.02.2022: за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 30000,00 грн додаткова винагорода із розрахунку 30000,00 грн; за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 7142,86 грн додаткова винагорода із розрахунку 100000,00 грн за період з 27.02.2023 по 28.02.2023, 2 дні (виплачено в вересні 2023 року).

Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування позивачу додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся із цим позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 8 зазначеної постанови установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025. Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до приписів абзацу шістнадцятого пункту 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Також, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» (застосовується з 01 лютого 2023 року), пунктами 10, 11 якого передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: (...) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Отже, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З матеріалів справи судом встановлено та зазначені обставини сторонами не оспорюються, що ОСОБА_1 у період з 09.05.2022 по 09.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, та 09.11.2022 під час захисту Батьківщини, а саме під час бойових дій поблизу населеного пункту Андріївка Донецької області внаслідок ворожого артилерійського обстрілу отримав поранення (мінно-вибухова травма; вогнепальне осколкове наскрізне поранення попереку ліворуч; закрита неускладнена травма поперекового відділу хребта; перелом 11 ребра ліворуч, перелом лівих поперечних відростків L1-L4, остистого відростка L3; закрита травма лівої нирки по AAST 1 ст.), що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.03.2023 №2153, виданою військовою частиною НОМЕР_1 . Згадана довідка складена за формою, передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Надалі, у зв`язку з отриманими травмою та пораненням, позивач перебував на лікуванні у зв`язку з захворюванням в період з 17.01.2023 по 23.02.2023 та реабілітаційній відпустці в період з 27.02.2023 по 28.03.2023, про що зазначає відповідач у листі від 08.05.2025 №1/475. Пов`язаність вказаних відпусток та перебування на лікуванні у спірний період, ступінь тяжкості поранення підтверджується довідками військово-лікарської комісії: від 20.01.2023 №944, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , за результатами проведеного медичного огляду 20.01.2023 (зазначено про отримання 09.11.2022 травми тяжкого ступеня та потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів); від 18.02.2023 №1910, виданої військовою частиною НОМЕР_3 (зазначено про отримання 09.11.2022 травми тяжкого ступеня та потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів).

Слід зазначити, що відповідач не заперечує проти того, що позивач перебував на лікуванні та у реабілітаційній відпустці у зв`язку з попередньо отриманим (09.11.2022) тяжким пораненням.

Разом з тим, відповідно до змісту довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2025 №1/839 ОСОБА_1 були здійснені наступні нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 з розрахунку 30000,00 грн; за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 7142,86 грн, при цьому з 27.02.2023 по 28.02.2023 здійснено нарахування винагороди з розрахунку 100000,00 грн. Отже, позовні вимоги у частині нарахування та виплати позивачу підвищеної додаткової винагороди до 100000,00 грн за період з 27.02.2023 задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскільки відповідач не заперечує, що позивач перебував на лікуванні у зв`язку з захворюванням в період з 17.01.2023 по 23.02.2023 (про що зазначає у листі від 08.05.2025 №1/475), за відсутності доказів перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці після тяжкого поранення тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у період з 24.02.2023 по 26.02.2023, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у період з 20.01.2023 по 23.02.2023.

Докази виплати на особистий рахунок позивача додаткової винагороди в розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні та у відпустці за період січень-лютий 2023 року відсутні, тому суд вважає належним способом захисту для відновлення порушених прав позивач є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити додаткову винагороду з урахуванням вже раніше виплачених сум.

Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі в розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці після тяжкого поранення (травми) за період з 20.01.2023 по 23.02.2023, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат.

Оскільки відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, в силу вимог статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_5 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 20.01.2023 по 23.02.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_5 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 20.01.2023 по 23.02.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.09.2025.

Суддя К.В.Мінаєва