Справа № 160/5598/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/5598/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 року (суддя Озерянська С.І., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 05.05.2025 року) у адміністративній справі №160/5598/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до суду Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), який просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992року №2503-ХІІ; зобов`язати відповідача видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ без надання згоди на обробку персональних даних, без присвоєння та використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про персональні дані до Єдиного державного демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 0505.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував ти, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що суд не врахував правову позицію Верховного Суду , викладену у постанові від 31.03.2020 року у справі №520/4214/19 та в постанові Великої Палати Верховного Суду ід 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17; судом порушено ст.8 Європейської Конвенції з прав людини; не правильно судом застосовано ст.32 Конституції України. Апелянт зазначив, що при отриманні паспорта у 2021 році він був неповнолітнім та згоду на обробку його персональних даних він не надавав, надавала його мати.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 30.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до відділу №4 у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки. Листом від 12.02.2025 року Головне управління ДМС у Дніпропетровській області повідомило, що він документований паспортом громадянина України у вигляді ID-картки, у якого на момент розгляду цієї заяви закінчився термін дії (дійсний до 08.09.2024 року); чинним законодавством не передбачено можливості обміну паспорта громадянина України у вигляді ID-картки на паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року. Суд врахував, що ОСОБА_1 вже звертався за оформленням паспортів громадянина України для виїзду за кордон та надавав згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру №4876195 від 29.03.2017 року ОСОБА_1 просив внести до ЄДДР інформацію про останнього, у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон. На підставі зазначеної заяви-анкети ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 14.04.2017 року, який має статус «недійсний». Згідно заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру №5042840 від 21.08.2020 року ОСОБА_1 просив внести до ЄДДР інформацію про останнього, у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України, на підставі якої ОСОБА_1 документовано виданим паспортом громадянина України № НОМЕР_2 від 08.09.202року. Згідно заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру №18659527 від 03.04.2021 року ОСОБА_1 просив внести до ЄДДР інформацію про останнього, у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон. На підставі зазначеної заяви-анкети ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 16.04.2021, строком дії до 16.04.2025 року. В результаті обробки персональних даних засобами ЄДДР ОСОБА_1 було сформовано унікальний номер запису в Реєстрі у Єдиному державному демографічному реєстрі (УНЗР №676), який є єдиним та незмінним, оскільки присвоюється одноразово при оформленні документа засобами реєстру вперше. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.2 ст.32 Конституції України; п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України»; пунктами 1, 2, 5, 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII; ч.1 ст.4, ч.1 ст.10, ч. ст.13, частинами 1, 2, 4, 5 ст.14, ч.7 ст.16, ч.2 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» від 14.07.2016 № 1474-VIII, який набрав чинності з 01.10.2016 року); пунктами 1, 2, 3, 4, 6, 7, 7-1, 32 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року №398); п.1 розділу ІІІ Тимчасового порядку, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 року №456 та прийшов до висновку про те, що волевиявлення громадянина на отримання паспорта здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. Суд врахував, що Великою Палатою Верховного Суду 19.09.2018 року у постанові у зразковій справі № 806/3265/17, сформовано висновок про документування паспортом громадянина України, окремої групи людей, які через релігійні переконання відмовляються від формування щодо них цифрових ідентифікаторів особистості, в тому числі, від присвоєння унікального номеру запису у Єдиному державному демографічному реєстрі, згідно з якою постановою Кабінету Міністрів України 03.04.2019 року була прийнята постанова №398, згідно якої Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому МВС, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Суд прийшов до висновку про те, що дана адміністративна справа не є типовою, оскільки, ОСОБА_1 вже звертався за оформленням паспортів громадянина України та для виїзду за кордон та надавав згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру; в результаті обробки персональних даних засобами ЄДДР ОСОБА_1 було сформовано унікальний номер запису в Реєстрі у Єдиному державному демографічному реєстрі (УНЗР №676), який є єдиним та незмінним, оскільки присвоюється одноразово при оформленні документа засобами реєстру вперше. Суд зазначив, що ОСОБА_1 не обґрунтовано, яким чином оформлення паспорта у вигляді ID-картки впливатиме на його приватне життя, оскільки, фактично у Реєстрі вже містяться персональні дані ОСОБА_1 та йому присвоєно унікальний номер запису в цьому Реєстрі, який є незмінним. Суд врахував, що ОСОБА_1 не належить до суспільної групи осіб, які відмовляються від присвоєння цифрових ідентифікаторів з релігійних переконань.

Матеріалами справи встановлено, що 30.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки, обґрунтовуючи свою заяву ст.32 Конституції України та постановою Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17.

Встановлено, що листом від 12.02.2025 року №Ч-4/6/1217-25/1217/1591-25 Головне управління ДМС у Дніпропетровській області повідомило, що ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України у вигляді ID-картки, у якого на момент розгляду цієї заяви закінчився термін дії (дійсний до 08.09.2024 року) та відповідно до пунктів 1, 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 року №302, у разі закінчення строку дії паспорта вигляді ID-картки здійснюється обмін паспорта; чинним законодавством не передбачено можливості обміну паспорта громадянина України у вигляді ID-картки на паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру №4876195 від 29.03.2017 року просив внести до ЄДДР інформацію про останнього, у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, нам підставі якої його документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 14.04.2017 року, який має статус «недійсний».

Згідно заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру №5042840 від 21.08.2020 року ОСОБА_1 просив внести до ЄДДР інформацію про останнього, у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України., на підставі якої його документовано паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданим 08.09.2020 року.

Згідно заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру №18659527 від 03.04.2021 року ОСОБА_1 просив внести до ЄДДР інформацію про останнього, у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, на підставі якої ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 16.04.2021, строком дії до 16.04.2025 року.

Встановлено, що в результаті обробки персональних даних засобами ЄДДР ОСОБА_1 було сформовано унікальний номер запису в Реєстрі у Єдиному державному демографічному реєстрі (УНЗР №676), який є єдиним та незмінним, оскільки присвоюється одноразово при оформленні документа засобами реєстру вперше.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.13, частин 1, 2 ст.14, ч.2 ст.15, частин 1, 2 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи ї спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема паспорт громадянина України. Форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 року №302 (в редакції, чинній на момент звернення із заявою про видачу паспорту), затверджено зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія. Запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п.2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. Установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до пунктів 7, 14, 32 вище вказаного Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Отже, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 06.09.2019 року №456 передбачає процедуру оформлення паспорта вперше, обмін паспорта, видачу паспортів замість утрачених або викрадених, вилучення, зберігання і знищення паспортів.

Відповідно до пунктів 2, розділу ІV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.09.2019 року №456, для обміну паспорта заявник подає, зокрема: заяву; рішення суду; паспорт, що підлягає обміну.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ паспорт громадянина видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що видача паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки є виключенням, передбаченим, що до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України та передбачає декілька умов, зокрема, наявності судового рішення стосовно конкретної особи, яка звертається за оформленням та видачею паспорту у формі книжечки. У свою чергу, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявами-анкетами про видачу паспорта громадянина України у формі ІD-картки, у тому числі для виїзду за кордон та йому присвоєно унікальний номер запису у реєстрі (УНЗР №676), який є єдиним та незмінним, оскільки присвоюється одноразово при оформленні документа засобами реєстру вперше.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що заяви-анкети подавалися в період, коли він був неповнолітнім, від імені його матері, оскільки, вона є його законним представником.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду було прийнято постанову від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17, в якій зазначено, що однією з ознак цієї типової справи є предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України. Як вбачається з тексту постанови Великої Палати Верховного Суду позовні вимоги були заявлені особою (яка після реєстрації шлюбу, була зобов`язана обміняти паспорт громадянина України), яку було позбавлено можливості отримання паспорт у формі книжечки, яка відносилася до певної суспільної групи, та по своїм релігійним переконанням вважала, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії відділу УДМС щодо відмови особі у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи її спеціальний статус».

У даній справі ОСОБА_2 звернувся до органу міграційної служби із заявою, в якій просив оформити і видати йому новий паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, замість дійсного паспорта у формі ІD-картки, що підлягає обміну. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушене право мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних. Суд апеляційної інстанції зазначає, що є безпідставними посилання ОСОБА_1 на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при її прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області не порушено ст.32 Конституції України та ст.8 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 року у адміністративній справі №160/5598/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова