Справа № 640/17526/19
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року справа № 640/17526/19
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у спрощеному письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу № 640/17526/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агромолпром» до Головного управління ДФС у м. Києві, правонаступником якого є Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Агромолпром» (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києві (далі відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 № .

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач вказав, що податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 144 852,00 грн, прийнято на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс», за висновком якого господарські операції з вказаними підприємствами не є реальними.

Вказаний висновок податкового органу грунтується на тих обставинах, що згідно наявної інформації керівники ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс» не приймали участь у фінансово-господарських операціях цих підприємств; один із автомобілів, які здійснювали перевезення товару, не має полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; податковим органом не встановлено джерела походження поставлених товарів; неможливо встановити у ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс» основних засобів та трудових ресурсів.

Заперечуючи висновки акта перевірки позивач зазначає, що господарські операції з поставки товарів ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс» мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки підтверджуються договорами поставки, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та оплатою за поставлені товари. Надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Придбані у ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс» товари були використані у господарській діяльності, а саме: в подальшому продані на користь ПАТ «Баштанський сирзавод», ТОВ «Фірма Таір», І.С.S. «LAPMOL» SRL (Молдова) та був отриманий прибуток. Факт реальності поставок товару від позивача до ПАТ «Баштанський сирзавод» встановлений рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі №814/1532/17, залишеним в силі постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018. До укладення договорів позивач проявив належну обачність та перевірив державну реєстрацію вказаних підприємств та їх реєстрацію як платників податків.

Окрім того позивач вважає, що ДПС України пропустила строк розгляду його скарги, тому з огляду на приписи п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України його скарга на спірне податкове повідомлення-рішення №240519 від 27.05.2019 вважається повністю задоволеною.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до Окружного адміністративного суду м. Києва, та у заяві від 13.02.2025, наданій до Черкаського окружного адміністративного суду, вказав, що операції ТОВ «Люкс Консоріс» (код 40207026), неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності. Враховуючи неможливість відстеження ланцюга постачання до імпортера/виробника, встановлено нереальність фактичного здійснення операцій, щодо поставки товарно-матеріальних цінностей на адресу ТОВ «Агромолпром» від ТОВ «Люкс Консоріс».

Вказані обставини підтверджуються також ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.12.2018 у справі № 756/16229/18 по кримінальному провадженню № 0000017 від 24.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 у справі № 761/30829/18 по кримінальному провадженні за № 0000077 від 20.04.2018, щодо службових осіб №0000053 від 14.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч.2 КК України. В ході досудового розслідування допитані службові особи ТОВ «Люкс Консоріс» ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «Люкс Консоріс», які повідомили про свою непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Щодо ТОВ «Ладі Плюс», то операції неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності. До перевірки не надано жодних документів, що підтверджують якість та ідентифікацію товару, технічні характеристики, виробника товару, країну походження товару а саме: сертифікати відповідності товарів, паспорта заводів виробників, дозволи та свідоцтва, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару ДСТу, ТУ, марки, типу, заводу виробника). Також встановлено неможливість відстеження ланцюга постачання до імпортера/виробника.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2018 у справі №761/8132/18 по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України, в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб у період 2016 2017 років створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) - ТОВ «Ладі Плюс» (код 41019311)з метою прикриття незаконної діяльності та формування незаконного податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки.

Враховуючи вищенаведені обставини господарські операції, здійснені ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс», не мали реального характеру.

З вказаних підстав у задоволенні позову просить відмовити.

30.10.2019 позивач надав відповідь на відзив, у якій вказав доводи, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою від 30.09.2019 Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, розглядати справу вирішив за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2023 № 03-19/14956/23 Про скерування за належністю справи на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-ІХ справа № 640/17526/19 була скерована до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Згідно з супровідним листом від 07.01.2025 № 01-19/93/25 Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, передав справу до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 суддя Руденко А. В. прийняла до свого провадження справу № 640/17526/19 для розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 здійснено заміну відповідача у справі № 640/17526/19 Головного управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві, утвореним як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

З`ясувавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агромолпром», за результатами якої складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Люкс Консоріс» (код 34181215) за квітень 2016 року та ТОВ «Ладі Плюс» (код 41019311) за квітень 2017 року показників декларації з податку на додану вартість від 17.04.2019 №405/26-15-14-04-05/34181215.

Перевіркою встановлено, що при дослідженні наданих до перевірки документів та комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем ДФС України, інформація з яких використана під час перевірки, встановлено, що ТОВ «Люкс Консоріс» (продавець) в особі директора Пилипчука О.М., та ТОВ «Агромолпром» (покупець) в особі директора Маслової Ю.В. уклали договір поставки від 21.03.2016 №АМП-01/04/16, згідно пункту 1.1 якого в порядку та на умовах даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупця належне йому на праві власності майно (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його за цінами, зазначеними у відповідних накладних.

На підставі договору поставки від 21.03.2016 №АМП-01/04/16 ТОВ «Люкс Консоріс» був виписаний рахунок на оплату від 29.03.2016 №1049.

Згідно видаткової накладної від 01.04.2016 №1041 та акту приймання передачі від 01.04.2016 позивачу передані: сепаратор-молокоочисник-413 1 шт, ціна без ПДВ 200 000,00 грн, ПДВ 40 000,00 грн, всього з ПДВ 240 000,00 грн; сепаратор-вершковідділювач ОС2-НС 1 шт., ціна без ПДВ 290 000,00 грн, ПДВ 58 000,00 грн, всього з ПДВ 348 000,00 грн; ємкість Я1 ОСВ-2,5 куб 1 шт, ціна без ПДВ 60 000,00 грн, ПДВ 12 000,00 грн, всього з ПДВ 72 000,00 грн. Загальна сума поставки 550 000,00 грн, ПДВ 110 000,00 грн, всього 660 000,00 грн.

Транспортування товару здійснено згідно товарно-транспортної накладної №9 від 01.04.2016, автомобіль МЕРСЕДЕС НОМЕР_1 , автомобільний перевізник ТОВ «Люкс Консоріс», пункт навантаження м. Київ, проспект Перемоги, 65, пункт розвантаження м. Українка, Київська область, вул. Промислова, 41-А., водій ОСОБА_3 .

Оплата за товар здійснена у сумі 660 000,00 грн.

За фактом поставки товару виписана податкова накладна від 01.04.2016 №40121. Сума податку на додану вартість 110 000,00 грн включена позивачем до податкового кредиту за квітень 2016 року та відображена у додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2016 року.

При проведенні перевірки на підставі податкової інформації встановлено, що директор, головний бухгалтер та засновник ТОВ «Люкс Консоріс» на дату здійснення господарської операції та на дату складання акту ОСОБА_1 . Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до органів ДФС подано за квітень 2016 року; фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік до органів ДФС не подано.

Вищевказані операції ТОВ «Люкс Консоріс» неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність відповідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності, а саме:

- згідно пункту 4.1 договору поставки від 21.03.2016 №АМП-01/04/16 товар постачається продавцем на умовах DDP, відповідно до Інкотермс 2010, на склад покупця за адресою: Київська область, м. Українка, вул. Промислова, 41 А, проте ТОВ «Люкс Консоріс» не надано фінансовий з-віт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, що свідчить про відсутність транспортних засобів на балансі платника; згідно звіту за формою 1-ДФ за перевіряємий період на підприємстві працює 1 особа, також не встановлено залучення перевізників, що являються фізичними особами-підприємцями та перебувають на спрощеній системі оподаткування та які виступають податковими агентами при нарахуванні та виплаті доходів; згідно ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «Люкс Консоріс» послуг по перевезенню ТМЦ, згідно електронного ресурсу www.mtsbu.ua, що дозволяє перевірити ідентичність застрахованих транспортних засобів, встановлено відсутність страхового полісу по автомобілю МЕРСЕДЕС НОМЕР_1 (т.т.н. від 01.04.2016 №9), що свідчить про неможливість перевезення товару постачальником ТОВ «Люкс Консоріс»;

- згідно п. 3.2 договору поставки від 21.03.2016 №АМП-01/04/16 якість товару повинна відповідати чинним ДСТУ ГОСТ, а також іншим нормам, діючим в Україні для такого виду товару, проте до перевірки не надано жодних документів, що підтверджують якість та ідентифікацію товару, технічні характеристики, виробника товару, країну походження товару, а саме: сертифікати відповідності товарів, паспорта заводів-виробників, дозволи та свідоцтва щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару, ДСТУ, ТУ, марки, типу, заводу- виробника);

- не підтверджено поставку сепаратора молокоочисника-413, сепаратора-вершковідділювача ОС2-НС, ємкості Я1 ОСВ-2,5 куб по ланцюгу постачання, оскільки згідно інформації в ЄРПН номенклатура товарів, реалізованих на адресу ТОВ «Люкс Консоріс», включає каву, бензин, чай, дизельне паливо, ванна, курятина, душові кабінки, каша вівсяна, крісло поворотне, крупа, оселедець, сало, скумбрія, стілець барний, тканина, томати, хек, яблука, тощо. Також ТОВ «Люкс Консоріс» здійснював реалізацію товарів та послуг з 01.04.2016 по 30.04.2016 іншим суб`єктам господарювання на загальну суму ПДВ 6 017 308 грн. з наступною номенклатурою: плакат, візитка, клінінгові послуги, петля, циліндровий механізм, авторучка, арматура, болт, брелок, гайка, замок врізний, експедиційні послуги, електроди, емаль, замок навісний, інформаційно-консультаційні послуги, кабель, касова стрічка, конденсатор, макуха соняшникова, молоко сухе, навісна полиця, надання послуг з проведення рекламної компанії в рекламній мережі, папір А4, поліграфні послуги тощо, проте такі операції ТОВ «Люкс Консоріс» (код 40207026) неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій та наявності трудових ресурсів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності;

- наявна інформація з Єдиного реєстру судових рішень, що підтверджує нереальність фінансово-господарської діяльності, а саме: ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 29.12.2018 у справі № 756/16229/18 по кримінальному провадженню № 0000017 від 24.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України та ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 у справі № 761/30829/18 по кримінальному провадженню за № 0000077 від 20.04.2018, щодо службових осіб №0000053 від 14.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч.2 КК України, згідно яких під час проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, незаконно використовуючи реквізити ТОВ «Люкс Консоріс» (), з метою безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та завищенню валових витрат реально діючим підприємствам-вигодонабувачам, вчинили пособництво службовим особам таких підприємств в ухиленні від сплати податків. Проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «Люкс Консоріс» було встановлено пересортування номенклатури придбаного та реалізованого ними товару (робіт, послуг), а також те, що в даних підприємствах відсутні виробничі обладнання, наймані працівники, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Протягом періоду діяльності вищезазначених підприємств відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для реального сектору економіки;

в ході досудового розслідування допитані службові особи ТОВ «Люкс Консоріс» ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «Люкс Консоріс», які повідомили про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «Агромолпром» з підприємством постачальником ТОВ «Ладі Плюс» встановлено, що між позивачем (покупцем) та ТОВ «Ладі Плюс» (продавцем) в особі директора ОСОБА_4 укладено договір поставки від 17.04.2017 №39, згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за цінами, зазначеними у відповідних видаткових накладних.

На підставі договору поставки від 17.04.2017 №39 ТОВ «Ладі Плюс» був виписаний рахунок-фактура від 26.04.2017 №26044.

Згідно видаткової накладної №26041 від 26.04.2017 ТОВ «Ладі Плюс» передало позивачу товар: пружина горлової опори 3511 4400-0701 9 шт; пружина горлової опори 3511 4400-0801 9 шт, поршень пружини 3511 4400-1001 9 шт; капролонове кільце - 1 шт, обойма підшипника 1 шт; буфер гумовий 2110-0910-0310 39 шт, шпиндель барабана 3511-4200-0001 1 шт. за ціною 174 260,00 грн, ПДВ 34852,00 грн, всього 209112,00 грн.

Транспортування товару здійснено згідно товарно-транспортної накладної №189 від 26.04.2017, автомобіль Газель НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ОВ «Ладі Плюс», вантажовідправник ТОВ «Ладі Плюс», пункт навантаження м. Київ, вул. Здолбунівска, 9, пункт розвантаження м. Українка, Київська область, вул. Промислова, 41А.

Оплата за товар здійснена згідно платіжного доручення від 03.05.2017 №189 у сумі 209 112,00 грн.

За фактом поставки ТОВ «Ладі плюс» була складена податкова накладна №27 від 26.04.2017, згідно якої сума ПДВ 34 852,00 грн була включена позивачем до податкового кредиту за квітень 2017 року.

Перевіркою встановлено, що вказану господарську операцію неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності, враховуючи наступне:

- згідно п. 4.1 договору поставки від 17.04.2017 №39 товар постачається продавцем на умовах DDP відповідно до Інкотермс-2010 на склад покупця за адресою: Київська обл, м. українка, вул. Промислова, 41А, проте ТОВ «Ладі-Плюс» не поданий фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, що свідчить про відсутність транспортних засобів; також не подано звіти за формою 1-ДФ за перевіряємий період, отже не встановлено залучення перевізників, що являються фізичними особами-підприємцями та перебувають на спрощеній системі оподаткування та виступають податковими агентами при нарахуванні та виплаті доходів; крім того згідно Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання ТОВ «Ладі Плюс» послуг по перевезенню ТМЦ, що свідчить про неможливість перевезення товару постачальником;

- згідно аналізу ЄРПН не встановлено декларування ТОВ «Ладі Плюс» будь-яких витрат на оренду приміщення, водо-, тепло-, постачання зв`язку, придбання канцелярських засобів, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності;

- згідно пункту 3.2 договору поставки від 17.04.2017 №39 якість товару повинна відповідати чинним ДСТУ ГОСТ, а також іншим нормам, діючим в Україні для такого виду товару, проте до перевірки не надано жодних документів, що підтверджують якість та ідентифікацію товару, технічні характеристики, виробника товару, країну походження товару, а саме: сертифікати відповідності товарів, паспорта заводів-виробників, дозволи та свідоцтва щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару, ДСТУ, ТУ, марки, типу, заводу- виробника); отже відсутнє реальне джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) від контрагентів;

- згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних на адресу ТОВ «Ладі Плюс» реалізовані товари за номенклатурою: автозапчастини, блуза жіноча, блуза чоловіча, жіноча хустка, засоби особистої гігієни, куртка жіноча, куртка чоловіча, жіночий та чоловічий одяг, в той час як на адресу позивача реалізовані товари за номенклатурою: пружина горлової опори 3511 4400-0701, ружина горлової опори 3511 4400-0801, поршень пружини 3511 4400-1001, капролонове кільце, обойма підшипника, буфер гумовий 2110-0910-0310. шпиндель барабана 3511-4200-0001 Вищевказані операції ТОВ «Ладі Плюс» неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності, враховуючи той факт, що ТОВ «Ладі Плюс» здійснювало реалізацію товарів та послуг з 01.04.2017 по 30.04.2017 іншим суб`єктам господарювання на загальну суму ПДВ 560 988 грн., з наступною номенклатурою: транспортні послуги, ананас, арахіс, алюмінієвий прут, запчастини, овочі, фрукти, зелень, прянощі тощо;

- згідно даних ЄРПН не підтверджено поставку ТМЦ по ланцюгу постачання;

- наявна інформація, що підтверджує нереальність фінансово-господарської діяльності згідно Єдиного реєстру судових рішень, а саме: ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2018 у справі №761/8132/18 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України, згідно якої в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб у період 2016 2017 років створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) - ТОВ «Ладі Плюс» (код 41019311)з метою прикриття незаконної діяльності та формування незаконного податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки.

Враховуючи вищенаведені обставини відповідачем зроблено висновок, що у ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс» відсутні реальні можливості здійснити господарські операції з реалізації товарів позивачу, тому такі господарські операції не мали реального характеру, а правочини здійснені без мети настання реальних наслідків.

За висновком перевірки встановлені порушення п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 144 852 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2016 110 000 грн., квітень 2017 34 852 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 № , яким позивачу зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2016 року на 110 000 грн, за квітень 2017 року на 34 852 грн.

27.05.219 за №240519 позивач направив до ДФС України скаргу на податкове повідомлення рішення від 14.05.2019 № .

Рішенням від 18.06.2019 №27730/6/26 ДФС України продовжила строк розгляду скарги до 27.07.2019.

Рішенням від 29.07.2019 №35945/6/26 ДФС України у задоволенні скарги позивача відмовила, податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 № залишила без змін.

Не погоджуючись із спірним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Абзацом другим статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

П. 55.1 ст. 55 ПК України передбачає, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно п. 56.2 ст. 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку (п. 56.8 ст. 56 ПК України).

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту (п. 56.9 ст. 56 ПК України).

Згідно п. 56.13 ст. 56 ПК України у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Судом встановлено, що позивач звернувся до ДФС України із скаргою від 27.05.219 за №240519 на податкове повідомлення рішення від 14.05.2019 № .

Рішенням від 18.06.2019 №27730/6/26 ДФС України продовжила строк розгляду скарги до 27.07.2019.

Оскільки 27.07.2019 року було вихідним днем (субота), то рішення ДФС України №35945/6/26 про відмову у задоволенні скарги позивача було прийнято 29.07.2019, у перший робочий день після закінчення строку розгляду скарги, тобто у відповідності до п. 56.13 ст. 56 ПК України.

Вказаним спростовуються доводи позивача про пропуск строку розгляду його скарги на спірне податкове повідомлення-рішення.

Щодо змісту виявлених податкових порушень, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення- рішення суд урахував таке.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч.1 ст.9 ЗУ №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення).

Відповідно до п.2.3 Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наведені норми податкового законодавства дають підстави для висновку, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність цих операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника.

Реальність (фактичне вчинення) господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності виникає у результаті руху активів, зміни зобов`язань чи власного капіталу платника, відповідності економічному змісту господарських операцій, оформлених належним чином первинними документами.

Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства має бути зафіксоване у порядку, встановленому правилами податкового та бухгалтерського законодавства, підтверджуватись первинними і розрахунковими документами, у яких відображено зміст операцій, порядок їх виконання, зміни майнового стану платника податків.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Судом встановлено, що на підтвердження господарської операції з ТОВ «Люкс Консоріс» позивач надав договір поставки від 21.03.2016 №АМП-01/04/16, рахунок на оплату від 29.03.2016 №1049, видаткову накладну від 01.04.2016 №1041 та акт приймання передачі від 01.04.2016, згідно яких позивачу передані: сепаратор-молокоочисник-413 1 шт, ціна без ПДВ 200 000,00 грн, ПДВ 40 000,00 грн, всього з ПДВ 240 000,00 грн; сепаратор-вершковідділювач ОС2-НС 1 шт., ціна без ПДВ 290 000,00 грн, ПДВ 58 000,00 грн, всього з ПДВ 348 000,00 грн; ємкість Я1 ОСВ-2,5 куб 1 шт, ціна без ПДВ 60 000,00 грн, ПДВ 12 000,00 грн, всього з ПДВ 72 000,00 грн. Загальна сума поставки 550 000,00 грн, ПДВ 110 000,00 грн, всього 660 000,00 грн., та товарно-транспортну накладну №9 від 01.04.2016, автомобіль МЕРСЕДЕС НОМЕР_1 , автомобільний перевізник ТОВ «Люкс Консоріс», пункт навантаження м. Київ, проспект Перемоги, 65, пункт розвантаження м. Українка, Київська область, вул. Промислова, 41-А., водій ОСОБА_3 .

На підтвердження господарської операції з ТОВ «Ладі Плюс» позивач надав договір поставки від 17.04.2017 №39, рахунок-фактуру від 26.04.2017 №26044, видаткову накладну №26041 від 26.04.2017 на товар: пружина горлової опори 3511 4400-0701 9 шт; пружина горлової опори 3511 4400-0801 9 шт, поршень пружини 3511 4400-1001 9 шт; капролонове кільце - 1 шт, обойма підшипника 1 шт; буфер гумовий 2110-0910-0310 39 шт, шпиндель барабана 3511-4200-0001 1 шт. за ціною 174 260,00 грн, ПДВ 34852,00 грн, всього 209112,00 грн., та товарно-транспортну накладну №189 від 26.04.2017, автомобіль Газель НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ТОВ «Ладі Плюс», вантажовідправник ТОВ «Ладі Плюс», пункт навантаження м. Київ, вул. Здолбунівска, 9, пункт розвантаження м. Українка, Київська область, вул. Промислова, 41А.

Згідно з висновками акта перевірки відповідач дійшов висновку про нереальність вказаних господарських операцій з огляду на те, що позивач не надав документів, що підтверджують якість та ідентифікацію товару, технічні характеристики, виробника товару, країну походження товару, а саме: сертифікати відповідності товарів, паспорта заводів-виробників, дозволи та свідоцтва щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару, ДСТУ, ТУ, марки, типу, заводу- виробника); отже відсутнє реальне джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) від контрагентів.

Суд зазначає, що позивач надав до суду інструкцію по обслуговуванню Сепаратора 413SGV-34, інструкцію по експлуатації Сепаратора-вершковідділювача Ж5-ОС2-НС Плавського машинобудівного заводу «Смичка», інструкцію на резервуари для дозрівання молока, вершків і виробництва молочно-кислих напоїв ЯІ-ОСВ, проте з вказаних інструкцій не вбачається виробник товарів, дата їх виробництва, та згідно даних ЄРПН не підтверджується їх придбання ТОВ «Люкс Консоріс» по ланцюгу постачання.

Щодо доводів відповідача про те, що факт реалізації товарів ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі плюс» не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, відсутності трудових ресурсів, основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, та відсутності придбання товарів по ланцюгу постачання, то суд погоджується з вказаними доводами, оскільки вони підтверджуються податковою інформацією, а саме: інформацією з ЄРПН та відсутністю подання вказаними підприємствами податкової звітності.

Також суд бере до уваги, що згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 29.12.2018 у справі № 756/16229/18 по кримінальному провадженню № 0000017 від 24.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 у справі № 761/30829/18 по кримінальному провадженню за № 0000077 від 20.04.2018, щодо службових осіб №0000053 від 14.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч.2 КК України під час час проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, незаконно використовуючи реквізити ТОВ «Люкс Консоріс» (), з метою безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та завищенню валових витрат реально діючим підприємствам-вигодонабувачам, вчинили пособництво службовим особам таких підприємств в ухиленні від сплати податків. Проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «Люкс Консоріс» було встановлене пересортування номенклатури придбаного та реалізованого ними товару (робіт, послуг), а також те, що в даних підприємствах відсутні виробничі обладнання, наймані працівники, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Протягом періоду діяльності вищезазначених підприємств відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для реального сектору економіки.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_1 , який є засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Люкс Консоріс», від 02.05.2018, в ході досудового розслідування, останній повідомив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2018 у справі №761/8132/18 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб у період 2016 2017 років створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) - ТОВ «Ладі Плюс» (код 41019311)з метою прикриття незаконної діяльності та формування незаконного податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , який є засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Ладі Плюс», від 08.1.2018, в ході досудового розслідування, останній повідомив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Врахувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені актом перевірки обставини суд дійшов висновку, що вищезазначеними доказами у сукупності підтверджується, що господарські операції з ТОВ «Люкс Консоріс» та ТОВ «Ладі Плюс» не носять реальний характер, а тому первинні документи бухгалтерського обліку не підтверджують фактичний рух товару і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Отже суд дійшов висновку, що відповідачем підтверджено порушення позивачем п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 144 852 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2016 110 000 грн., квітень 2017 34 852 грн.

За вказаних обставин податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 № , яким позивачу зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2016 року на 110 000 грн, за квітень 2017 року на 34 852 грн., прийнято на законних підставах і скасуванню не підлягає. Позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Щодо посилання позивача на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі №814/1532/17, залишене в силі постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, то у вказаному рішенні обставини, які мають значення для розгляду цієї справи, не встановлені.

Інші доводи сторін не мають значення для прийняття рішення у справі, а тому суд не надає їм правової оцінки.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 244-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дати підписання та складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 вересня 2025 року.

Суддя Алла РУДЕНКО