Справа № 333/8577/25
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8577/25
Провадження № 2-а/333/153/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунарського відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянину Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

за участі:

-представника позивача-Вовк О.В.,

-відповідача громадянина Грузії ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Комунарський відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позов обґрунтовано тим, що 18.09.2024 року на адресу Комунарського відділу у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області від Відділу поліції ЗРУП ГУНП в Запорізькій області НПУ надійшло подання про вирішення питання про примусове видворення за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наданого ОСОБА_1 пояснення, прибув він в Україну приблизно в 1992 році у приватних справах по паспортному документу серії НОМЕР_1 , виданому 18.06.1991 МВС Республікою Грузія, який втратив при невідомих обставинах. Весь цей час ОСОБА_1 проживав в Україні без документів на право проживання/перебування за різними адресами, переважно на вулиці. Впродовж тимчасового перебування на території України, ОСОБА_1 за межі України не виїжджав, до відділів міграційної служби із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні не звертався. Діючий паспортний документ відсутній.

Перевіркою було встановлено, що дозволений строк перебування ОСОБА_1 на території України закінчився у 1995 році, та з цього часу відповідач перебуває на території України незаконно.

Громадянство Грузії відповідача підтверджується листом Консульської служби Посольства Грузії в Україні за вх. № 7990/1/2301-24 від 20.08.2024 року.

На підставі вищевикладеного, за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 18.09.2024 Комунарським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2024 у справі № 333/8161/24 вирішено затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

На виконання рішення суду по справі № 333/8161/24 відповідач був поміщений в ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС», де і продовжує перебувати на сьогоднішній день.

09.11.2024 за вих. № 2312/4511-24 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області надіслано запит до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно отриманої відповіді №5100.5.1/25322-24 від 11.11.2024, ОСОБА_1 із заявою про визнання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, на обліку не перебуває.

12.11.2024 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області до ГУ (У) ДМС України в областях, ЦМУ ДМС у м. Києві та області, територіальних підрозділів у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області, було надіслано запит щодо здійснення перевірки відповідача за всіма наявними обліками. Згідно наданих відповідей, інформація про запитувану особу відсутня.

12.11.2024 за вих. № 2312-1585/2312.1-24 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області на адресу Головного управління національної поліції в Запорізькій області, у зв`язку із можливим вчиненням відповідачем кримінального, адміністративного правопорушень, або як учасника інших подій, та з метою отримання будь-якої інформації, у тому числі із наявним фотозображенням обличчя, було надіслано відповідний запит. Відповідь не надходила.

12.11.2024 за вих. № 2312-1583/2312.1-24 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надіслано запит, з метою перевірки здійснення ОСОБА_1 перетину кордону або наміру перетину кордону та за яким паспортним документом. Згідно отриманої відповіді №19-80398/18/24 від 19.11.2024, відомостей щодо перетинання відповідачем державного кордону України не виявлено.

15.11.2024 Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих. № 2312-1600/23.1-24 звернулось на адресу Посольства Республіки Грузія в Україні з приводу можливості оформлення ОСОБА_1 документа на повернення на батьківщину. Відповідь не надходила. 13.12.2024 Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих. № 2312-1709/23.1-24 звернулось на адресу Посольства Республіки Грузія в Україні щодо здійснення ідентифікації особи ОСОБА_1 . Відповідь не надходила.

19.02.2025 Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих. № 2312-223/23.1-25 вкотре звернулось на адресу Посольства Республіки Грузія в Україні з клопотанням оформити ОСОБА_1 свідоцтво на повернення, а також щодо сприяння у вирішення питання щодо придбання йому авіаквитка до країни походження або третьої країни.

Листом від 25.02.2025 вих. № 1714/1/2301-25 Консульська служба Посольства Грузії в Україні повідомила, що для оформлення свідоцтва на повернення в Грузію необхідно здійснити ідентифікацію ОСОБА_1 . Для цього, громадянин Грузії з діючим паспортом громадянина Грузії має звернутись до Консульського відділу Міністерства Закордонних справ Грузії або до Консульської служби Посольства Грузії в Україні з фотокарткою ОСОБА_1 та підтвердити його особу.

28.02.2025 було здійснено запит до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації ДАП та ДП Дніпровської міської ради, у зв`язку із проживанням відповідача у м. Дніпропетровську. Згідно отриманої відповіді інформація про ОСОБА_1 відсутня.

27.02.2025 надіслано запит до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь», з метою перевірки наведених ОСОБА_1 у своєму поясненні даних стосовно працевлаштування та за яким документом посвідчуючим його особу. Відповідь не надходила.

25.03.2025 на адресу Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС в Запорізькій області від ПАТ «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь», на раніше надісланий запит, надійшли копії особової картки ОСОБА_1 , наказу тощо. Відповідно до отриманої інформації вдалося отримати дані про видачу ОСОБА_1 ще одного паспортного документа виданою в 1992 BBC Руставського міськвиконкому Республіки Грузія.

18.04.2025 на адресу Посольства Грузія в Україні надіслано листа за вих. № 2312-451/23.1-25, яким повідомлялись отримані нами реквізити паспортного документа, що дало б можливість підтвердити його особу та документувати свідоцтвом на повернення в Грузію, для забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

У зв`язку із неотриманням відповіді на запит, 04.07.2025 за Вих. 2312-705/23.1-25 надіслано повторного листа до Посольства Грузія в Україні. Відповідь станом на сьогоднішній день не надходила.

Крім того, Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 щодо необхідності надати інформацію стосовно осіб та їх контактні дані, які могли б підтвердити його особу. 10.04.2025 надійшов лист з Миколаївського ПТПІ, в якому, посилаючись на пояснення ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого Відповідач повертатися в Грузію не бажає, родичів та знайомих, які б підтвердили його особу в Грузії не має. Син мешкає в США, племінник в м. Одеса.

03.09.2025 від Миколаївського ПТПІ, на повторний запит Позивача, надійшов акт опитування ОСОБА_1 . Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_1 вже бажає повернутися на батьківщину. Родичів та знайомих громадян Грузії, які б підтвердили його особу не має.

Раніше, ще на час виявлення ОСОБА_1 , останній повідомляв, що в Грузії мешкають його діти від першого шлюбу з ОСОБА_2 : дочка ОСОБА_3 , 1981 року народження, та син - ОСОБА_4 , 1982 року народження. Крім того, також за слів Відповідача, від шлюбу з громадянкою ОСОБА_5 , 1972 року народження, має дочку ОСОБА_6 , 1992 року народження.

Тобто, вказані вище особи могли б допомогти у встановленні особи Відповідача, якщо не самі, то наданням інформації про особу-громадянина Грузії, який міг би ідентифікувати ОСОБА_1 . Однак, Комунарський відділ у м. Запоріжжі УДМС в Запорізькій області не має інформації про спроби Відповідача зв`язатися із згаданими особами.

У такому випадку, отримана від Відповідача під час процедури ідентифікації інформація викликає протиріччя та може розцінюватися як відсутність співпраці з його боку.

Станом на час звернення до суду з адміністративним позовом у відповідача відсутні будь які документи, які б надавали йому право на проживання в Україні та на перетин кордону, а отримати документ необхідний для його виїзду наразі неможливо, вважаємо за необхідне продовжити строк затримання з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.09.2024 року працівниками сектору кримінальної поліції ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошено останнього до Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС України у Запорізькій області для з`ясування обставин законності перебування на території України.

Громадянство Грузії відповідача підтверджується листом Консульської служби Посольства Грузії в Україні за вх. № 7990/1/2301-24 від 20.08.2024 року.

Відповідно до наданого ОСОБА_1 пояснення, прибув він в Україну приблизно в 1992 році у приватних справах по паспортному документу серії НОМЕР_1 , виданому 18.06.1991 МВС Республікою Грузія, який втратив при невідомих обставинах. Весь цей час ОСОБА_1 проживав в Україні без документів на право проживання/перебування за різними адресами, переважно на вулиці. Впродовж тимчасового перебування на території України, ОСОБА_1 за межі України не виїжджав, до відділів міграційної служби із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні не звертався. Діючий паспортний документ відсутній.

Дозволений строк перебування ОСОБА_1 на території України закінчився у 1995 році, та з цього часу відповідач перебуває на території України незаконно.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має дійсного паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на проживання в Україні. Він не може бути працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів згідно з чинним законодавством, не зможе забезпечувати власні потреби, через що, з метою отримання грошових коштів, може вчиняти злочини проти власності, чим завдати істотної шкоди охоронюваним інтересам держави та окремих громадян.

18.09.2024 року Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення про примусове видворення з України відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2024 року вирішено затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

На виконання рішення суду відповідач поміщений в ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС», де і продовжує перебувати на сьогоднішній день.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2025р. у справі №333/2242/25, продовжено строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянину Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Через відсутність у відповідача діючого паспортного або іншого документа, що посвідчує особу, та відсутність інформації про особу відповідача за наявними обліками, 18.09.2024 посадовими особами Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області було складено Довідку про особу зі слів самої особи із фотокарткою.

09.11.2024 за вих. № 2312/4511-24 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області було надіслано запит до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно отриманої відповіді №5100.5.1/25322-24 від 11.11.2024, ОСОБА_1 із заявою про визнання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, на обліку не перебуває.

12.11.2024 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області до ГУ (У) ДМС України в областях, ЦМУ ДМС у м. Києві та області, територіальних підрозділів у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області, було надіслано запит щодо здійснення перевірки відповідача за всіма наявними обліками. Згідно наданих відповідей, інформація про запитувану особу відсутня.

12.11.2024 за вих. № 2312-1585/2312.1-24 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області на адресу Головного управління національної поліції в Запорізькій області, у зв`язку із можливим вчиненням відповідачем кримінального, адміністративного правопорушень, або як учасника інших подій, та з метою отримання будь-якої інформації, у тому числі із наявним фотозображенням обличчя, було надіслано відповідний запит. Відповідь не надходила.

12.11.2024 за вих. № 2312-1583/2312.1-24 Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надіслано запит, з метою перевірки здійснення ОСОБА_1 перетину кордону або наміру перетину кордону та за яким паспортним документом. Згідно отриманої відповіді №19-80398/18/24 від 19.11.2024, відомостей щодо перетинання відповідачем державного кордону України не виявлено.

15.11.2024 Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих. № 2312-1600/23.1-24 звернулось на адресу Посольства Республіки Грузія в Україні з приводу можливості оформлення ОСОБА_1 документа на повернення на батьківщину. Відповідь не надходила. 13.12.2024 Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих. № 2312-1709/23.1-24 звернулось на адресу Посольства Республіки Грузія в Україні щодо здійснення ідентифікації особи ОСОБА_1 . Відповідь не надходила.

19.02.2025 Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих. № 2312-223/23.1-25 вкотре звернулось на адресу Посольства Республіки Грузія в Україні з клопотанням оформити ОСОБА_1 свідоцтво на повернення, а також щодо сприяння у вирішення питання щодо придбання йому авіаквитка до країни походження або третьої країни.

Листом від 25.02.2025 вих. № 1714/1/2301-25 Консульська служба Посольства Грузії в Україні повідомила, що для оформлення свідоцтва на повернення в Грузію необхідно здійснити ідентифікацію ОСОБА_1 . Для цього, громадянин Грузії (з діючим паспортом громадянина Грузії має звернутись до Консульського відділу Міністерства Закордонних справ Грузії або до Консульської служби Посольства Грузії в Україні з фотокарткою ОСОБА_1 та підтвердити його особу.

28.02.2025 було здійснено запит до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації ДАП та ДП Дніпровської міської ради, у зв`язку із проживанням відповідача у м. Дніпропетровську. Згідно отриманої відповіді інформація про ОСОБА_1 відсутня.

27.02.2025 надіслано запит до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь», з метою перевірки наведених ОСОБА_1 у своєму поясненні даних стосовно працевлаштування та за яким документом посвідчуючим його особу. Відповідь не надходила.

25.03.2025 на адресу Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС в Запорізькій області від ПАТ «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь», на раніше надісланий запит, надійшли копії особової картки ОСОБА_1 , наказу тощо. Відповідно до отриманої інформації вдалося отримати дані про видачу ОСОБА_1 ще одного паспортного документа виданою в 1992 BBC Руставського міськвиконкому Республіки Грузія.

18.04.2025 на адресу Посольства Грузія в Україні надіслано листа за вих. № 2312-451/23.1-25, яким повідомлялись отримані нами реквізити паспортного документа, що дало б можливість підтвердити його особу та документувати свідоцтвом на повернення в Грузію, для забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

У зв`язку із неотриманням відповіді на запит, 04.07.2025 за Вих. 2312-705/23.1-25 надіслано повторного листа до Посольства Грузія в Україні. Відповідь станом на сьогоднішній день не надходила.

Крім того, Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 щодо необхідності надати інформацію стосовно осіб та їх контактні дані, які могли б підтвердити його особу. 10.04.2025 надійшов лист з Миколаївського ПТПІ, в якому, посилаючись на пояснення ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого Відповідач повертатися в Грузію не бажає, родичів та знайомих, які б підтвердили його особу в Грузії не має. Син мешкає в США, племінник в м. Одеса.

03.09.2025 від Миколаївського ПТПІ, на повторний запит Позивача, надійшов акт опитування ОСОБА_1 . Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_1 вже бажає повернутися на батьківщину. Родичів та знайомих громадян Грузії, які б підтвердили його особу не має.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI.

Частиною першою ст. 26 Закону № 3773- VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 3773-VI рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону № 3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною першою ст. 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 року № 38/77), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 року за № 806/21119 (далі Інструкція), згідно з п. 4 якої іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворенні на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Інструкція детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС;

- у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

У пункті 7 Інструкції визначено, що підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є: невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави; якщо іноземці, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, не мають законних підстав для перебування на території України та якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких осіб відсутній договір про реадмісію; якщо іноземець, стосовно якого прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не виїхав з України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення, за винятком випадків, коли особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, - до набрання рішенням суду законної сили.

Розділом ІІІ Інструкції встановлено, що у разі виявлення підстав, передбачених ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України (п. п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства підлягають особи у випадку їх ухилення без поважних причин від виїзду в установлений рішенням про примусове повернення строк, або коли існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання такого рішення ще до спливу цього строку.

Суд зазначає, що відповідні органи за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 30 Закону № 3773-VI (тобто або не виконання у встановлений строк рішення про примусове повернення, або при наявності підстав вважати, що така особа буде ухилятися від виконання такого рішення) після виявлення/затримання такої особи невідкладно здійснюють підготовку для звернення з позовом до суду. При цьому, законодавством передбачена можливість подання до адміністративного суду позовної заяви відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (частина 12 статті 289 КАС України).

Положеннями частина 13 статті 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Станом на час звернення до суду з адміністративним позовом у відповідача відсутні будь які документи, які б надавали йому право на проживання в Україні та на перетин кордону, а отримати документ необхідний для його виїзду наразі неможливо, вважаємо за необхідне продовжити строк затримання з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.

У той же час, правовий аналіз норм матеріального та процесуального права щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає Суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 27.02.2020 року по справі № 585/2811/19.

Суд вбачає, що відповідач перебуває на території України без законних на теперішніх час підстав, своєчасно рішення міграційної служби не виконав та ухиляється покинути територію України добровільно.

Отже, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності продовження строку затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Таким чином, за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про продовження строку затримання з метою ідентифікації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд,, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунарського відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянину Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянину Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Ковальова