Справа № 756/10914/25
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/756/180/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючий суддя Шролик І.С.,

секретар судового засідання Лисенко Д.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику осіб, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 , через представника адвоката Реву О.О., звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 липня 2025 року № ВОБ2681 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити провадження у справі, вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову посилається на те, що є пенсіонером з 2010 року, звільнений з військової служби. Перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані уточнено вчасно, а саме 24 липня 2024 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру п ризовників. Після оновлення інформації в електронному застосоунку Резерв+ 17 липня 2025 року позивачу стало відомо про наявність відмітки «Прорушення правил військового обліку». В подальшому 21 липня 2025 року позивач особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою з`ясування спірного питання. Того ж дня, 21 липня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн.

Вважає, оскаржувану постанову незаконною, прийнятою із порушенням норм діючого законодавства, просить скасувати.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2025 року справу передано головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Одночасно встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 19 серпня 2024 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд вказує на те, що вказана справа є справою незначної складності враховуючи положення ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд забезпечив сторонами рівні можливості задля доведеності заявлених вимог та надання заперечень.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 , який виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25 червня 1987 року ОСОБА_1 прийнятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 24 вересня 1992 року та ним же знятий з обліку 08 вересня 1993 року.

З Витягу з реєстру територіальної громади від 22 липня 2025 року ОСОБА_1 з 12 січня 2000 року по даний час зареєстрований та рпоживає: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягом №2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 знятий з військового обліку, у розшуку не перебуває, має військову спеціальність. Витяг сформований 10 червня 2024 року.

З інформації, яка розташована в застосунку Резерв+, який сформований 21 липня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 уточнив військово-облікові данні 24 липня 2024 року.

21 липня 2025 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № ВОБ2681, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не перебування на військовому обліку, чим порушив вимоги ч.1 ст.37 ЗУ «Про військовий обовязок та військову службу», п.п.1 п.1 додатка 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та Порядку організації введення військового обблку, затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487 в чстині не перебування на військовому обліку військовозобов`язаних за місцем проживання.

Постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № ВОБ 2681 від 21 липня 2025 року складеного офіцером відділення військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку, чим порушив вимоги ч.1 ст.37 ЗУ «Про військовий обовязок та військову службу».

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в чинній редакції) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., та порушення яких ставиться у вину позивачу, військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року) взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності.

Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів №2024 від 10 червя 2024 року ОСОБА_1 має статус військового обліку «знято», що свідчить про відсутність перебування позивача на військовому обліку.

Також судом досліджено військовий квиток НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_1 в якому містяться відомості про прийняття на облік 24 вересня 1992 року та зняття з обліку 08 лютого 1993 року (а.с.29). Досліджені докази свідчать про відсутність відмітки про взяття на військовий облік у військовому квитку.

Як зазначає сторона позивача в позовній заяві, позивач вийшов у 2010 році на пенсію на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Але не прибув особисто для взяття на військовий облік та 21 липня 2025 року не перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання.

Суд вважає неприйнятними доводи представника позивача, що факт перебування позивача на військовому обліку підтверджується інформацією зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів №2024 від 20 червня 2024 року, оскільки згідно витягу статус військового обліку зазначений «знято».

Крім того дослідивши військовий квиток позивача встановлено, що останній знятий з військового обліку 08 лютого 1993 року, відмітка про постановку його на військовий облік відсутня.

Саме по собі оновлення військово-облікових даних в програмному за стосунку Резерв+ не свідчить про перебування ОСОБА_1 на військвому обліку. Жодних доказів про перебування позивача на військовому обліку матеріали спарви не містять.

Доводи представника позивача, що позивач не міг вчини адміністративне порушення, оскільки станом на 1993 рік не існувало відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП не заслуговують на увагу. Станом на увільнення позивача на пернсію за вислугою років, в серпні 2010 року, позивач мав обов`язок, передбачний положенням ч.1 ст.37 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" відновитися на військовому обліку, а скоєне ним порушення є триваючим.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова №ВОБ2681 від 21 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 2 ст.19, ст. 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 210, 235, 245, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик