Справа № 520/16916/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року № 520/16916/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд.46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, який в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.03.2024 року № 1406/20-40-24-02-06 в частині зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, у розмірі 10 278,54 грн. (десяти тисяч двохсот сімдесяти восьми грн. 54 коп).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на думку позивача, вказане повідомлення рішення позбавляє позивача податкової знижки у сумі 10 278,54грн. та є втручанням у його майнове право, захищене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

ГУ ДПС на підставі пп. пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (вх. ГУ ДПС від 13.01.2025 №, далі - Декларація), яка подана Позивачем з метою реалізації права на податкову знижку.

Під час камеральної перевірки були використані такі документи та інформаційні бази: Декларація та інформаційно телекомунікаційна система «Податковий блок» (Декларація та скріншот з інформаційно телекомунікаційної системи «Податковий блок» додаються до відзиву на позовну заяву), на підставі яких контролюючим органом було встановлено, що Декларація подана Позивачем 13.01.2025 (граничний термін подання 31.12.2024), тобто несвоєчасно.

З огляду на викладене ОСОБА_1 не дотримано умови встановленні пп. 166.4.3 п. 166.4 ст. 166 ПК України,право на нарахування податкової знижки за 2023 рік на наступні податкові роки не переноситься.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючим органом визначено суму завищення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету у розмірі 10 278,54 гривень.

За результатом перевірки складено акт від 28.02.2025 № 9339/20-40-24-02/ (далі Акт) та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом від 03.03.2025 №548.

Податковим повідомленням рішенням від 10.03.2025 № 1406/20-40-24-02-06 ОСОБА_1 повідомлено про завищення суми податку па доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку розмірі 10 278,54 грн.

Згідно повідомлення про вручення від 12.03.2025 № 921 оскаржуване податкове повідомлення рішення вручено особисто ОСОБА_1 14.03.2025.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням рішенням, платник податків 24.03.2025 звернувся до Державної фіскальної служби України та оскаржила його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.05.2025 №14560/6/9900-06010206 скарга позивача залишена без задоволення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У силу статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Однією із основних функцій контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 ПК України визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 ПК України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зокрема, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Так, ГУ ДПС на підставі пп. пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (вх. ГУ ДПС від 13.01.2025 №, далі - Декларація), яка подана Позивачем з метою реалізації права на податкову знижку.

Обов`язки платника податків визначені положеннями ст. 16 ПК України, зокрема, відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів ст.16 ПК України).

Відповідно до положень п. 49.1. ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (п.49.2 ст. 49 ПК України).

Разом з тим, п. 166.1 ст. 166 ПК України визначено право платника податку на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року(пп. 166.1.2 п. 166.1 ст. 166 ПК України).

Водночас, пп. 166.4.3. п. 166.4 ст. 166 ІІК України визначено обмеження щодо застосування податкової знижки уразі, якщо платник податку до кінця податкового року наступного за звітним не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Під час камеральної перевірки були використані такі документи та інформаційні бази: Декларація та інформаційно телекомунікаційна система «Податковий блок»(Декларація та скріншот з інформаційно телекомунікаційної системи «Податковий блок» додаються до відзиву на позовну заяву), на підставі яких контролюючим органом було встановлено, що Декларація подана Позивачем 13.01.2025 (граничний термін подання 31.12.2024), тобто несвоєчасно.

З огляду на викладене ОСОБА_1 не дотримано умови встановленні пп. 166.4.3 п. 166.4 ст. 166 ПК України,право на нарахування податкової знижки за 2023 рік на наступні податкові роки не переноситься.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити, зокрема, суму грошових зобов`язань, передбачених ПК України або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у податкових (митних деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З урахуванням вищевикладеного та відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючим органом визначено суму завищення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету у розмірі 10 278,54 гривень.

За результатом перевірки складено акт від 28.02.2025 № 9339/20-40-24-02/ (далі Акт) та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом від 03.03.2025 №548.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, зокрема, якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації.

Податковим повідомленням рішенням від 10.03.2025 № 1406/20-40-24-02-06 ОСОБА_1 повідомлено про завищення суми податку па доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку розмірі 10 278,54 грн.

Згідно повідомлення про вручення від 12.03.2025 № 921 оскаржуване податкове повідомлення рішення вручено особисто ОСОБА_1 14.03.2025.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням рішенням, платник податків 24.03.2025 звернувся до Державної фіскальної служби України та оскаржила його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.05.2025 №14560/6/9900-06010206 скарга Позивача залишена без задоволення.

Так, позивач зазначає, що податкова декларація за 2023 рік була подана через Електронний кабінет 31.12.2024 , тобто вчасно з дотриманням термінів подання податкової звітності.

Відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Пунктом 42-1.2 ст. 42-1 ПК України передбачено, що Електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначенні цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено па контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом заповнення, перевірки та подання податкових декларацій, звітності до контролюючого органу.

Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 затверджено Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами (далі - Порядок).

Так, розділом II Порядку встановлено «Загальні вимоги електронного документообігу», зокрема, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Доказів отримання першої квитанції позивачем до позовної заяви не надано.

Частиною 1, 3 ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено наступне.

Електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Позивачем також не надано жодних доказів щодо факту не функціонування сервісів ДПС України у функціоналі отримання податкових декларацій.

Отже, ОСОБА_1 до позовної заяви не надано документів, які спростовують висновки зроблені в акті перевірки від 28.02.2025 № 9339/20-40-24-02/ НОМЕР_1 , та підтверджують факт подання податкової декларації про майновий стан за 2023 рік до ГУ ДПС у Харківській області в термін до 31.12.2024 .

Щодо доводів позивача про недотримання десятиденного терміну між отриманням «Акту перевірки» платником податків- фізичною особою та прийняттям податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, і надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (номер відправлення 810) Акт вручений ОСОБА_1 06.03.2025.

Заперечення на Акт від ОСОБА_1 до ГУ ДПС не надходили.

Згідно трекінгу АТ «Укрпошта» 921 податкове повідомлення рішення від 10.03.2025 № 1406/20-40-24-02-06 вручено ОСОБА_1 14.03.2025.

Отже контролюючим органом, на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством, сформовано та надіслане оскаржуване податкове повідомлення рішення від 10.03.2025 року №1406/20-40-24-02-06.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд.46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.