Справа № 451/941/25
Суддя: Куцик-Трускавецька О. Б.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 451/941/25
Провадження № 2-а/451/20/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Сологуб М.Р.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 002551 від 29 травня 2025 року,

за участі

позивача ОСОБА_1 ;

представника відповідача Герасимчука Ю.Ю.,

установив:

Стислий виклад позиції позивачки

04 червня 2025 року позивач ОСОБА_2 подав на розгляд суду позов до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 002551 від 29 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 175 КУпАП, в якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 002551 від 29 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю подій та складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що 29 травня 2025р головним інспектором ВЗНС Шептицького РУ ГУ ДСНС України у Львівській області було складено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 (три тисячі чотириста) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП. Зазначає, що норми розділу Сфера застосування «Системи протипожежного захисту» ДБН В.2.5-56:2014 п.1.1., поширюються на проектування, монтування систем протипожежного захисту (далі - СПЗ) об`єктів будівництва, а у п.1.2. зазначено, що ці норми встановлюють вимоги до обладнання об`єктів СПЗ під час їх нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, реставрації, зміни категорій приміщень і будинків за вибухопожежною і пожежною небезпекою згідно з ДСТУ Б В. 1.1 - 36. Гімназія с. Середпільці не знаходиться у стадії нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення чи капітального ремонту та не є у процесі проектування. Вважає, що постанова, складена відносно нього є безпідставною та незаконною.

30.06.2025 начальником відповідача Ю. Кагітіним на розгляд суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд у задоволенні позовних вимог І. Репетила відмовити повністю.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи

13.06.2025 ОСОБА_2 на розгляд суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.12).

01.07.2025 позивач подав на розгляд суду клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.35).

10.09.2025 представником відповідача на виконання вимог протокольної ухвали суду подано заяву про долучення письмових доказів(а.с.77).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.10).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 16.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.07.2025 на клопотання представника відповідача судові засідання постановлено проводити в режимі відеоконференції(а.с33).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 розгляд справи відкладено на 26.08.2025(а.с.42).

Протокольною ухвалою від 26.08.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.08.2025, долучено до матеріалів справи акт оцінки стану готовності і захисної споруди цивільного захисту від 14.03.2023 та технічний паспорт, подані позивачем.

Протокольною ухвалою від 28.08.2025, на клопотання представника відповідача, у судовому засіданні оголошено перерву до 11.09.2025, долучено до матеріалів справи посадову інструкцію та контракт, подані позивачем.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 002551 від 29 травня 2025 року, 16.05.2025 о 16 годині 15 хвилин під час здійснення комплексного обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, а саме протирадіаційного укриття № 51502, яке знаходиться у підвальному поверсі (вбудоване 2-ох поверховому нежитлову будівлю) Гімназії с. Середпільці Радехівської міської ради Львівської області за адресою: Львівська область, Шептицький район, с. Середпільці, вул. Підлісна, 4а, ОСОБА_1 являючись посадовою особою, порушив Правила пожежної безпеки в Україні затвердженні наказом МВС України від 30.10.2024 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 05.03.2015 за № 252/26697 (далі ППБУ) а саме: - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В. 2.5.56:2014- Системи протипожежного захисту- система пожежної сигналізації (п.1.2 Розділу V ППБУ)(а.с.8).

Відповідно до наказу № 77 від 12 березня 2024 року відділ організації діяльності закладів освіти Радехівської міської ради Львівської області «Про створення комісії щорічного обстеження стану захисних споруд цивільного захисту закладів освіти Радехівської міської ради та їх використання» призначено відповідальними за належну експлуатацію і утримання, дотримання пожежної безпеки споруд цивільного захисту директорів закладів освіти(а.с.20).

Згідно із додатком 2 до даного наказу вбачається, що ОСОБА_1 відповідальний у Гімназії с. Середпідьці Радехівської міської ради Львівської області за протирадіаційне укриття(а.с.22-24).

Відповідно до наказу «Про затвердження плану комплексних обстежень об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту на 2025 рік», контроль за виконанням покладено на заступника голови В. Демчука(а.с.78).

Відповідно до плану комплексних обстежень об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту на 2025 рік, облікового номера захисної споруди цивільного захисту споруди подвійного призначення 51502, за адресою: вул. Підлісна, буд. 4а, с. Середпільці, Червоноградський район, протирадіаційного укриття Середпільцівського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ» , здійснення комплексного обстеження у травні(а.с.79-80).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення останнім Правил пожежної безпеки в Україні та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) та Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 175 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної та іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать: сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

У частині другій статті 32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що для укриття населення також використовуються споруди подвійного призначення - будівлі, споруди чи їх окремі частини, призначені для використання за основним функціональним призначенням з метою забезпечення суспільних або господарських потреб, а також мають відповідні захисні властивості та спроектовані, побудовані або пристосовані таким чином, щоб забезпечити умови для тимчасового перебування людей у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю під час надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів. Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, первинні (мобільні) та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту, є об`єктами такого фонду, мають стратегічне значення для забезпечення захисту населення і належать до засобів колективного захисту. В особливий період нарощування фонду захисних споруд цивільного захисту здійснюється шляхом будівництва захисних споруд цивільного захисту, споруд подвійного призначення та виготовлення (монтування) первинних (мобільних) і облаштування найпростіших укриттів, а також (у разі потреби) відновлення пошкоджених (зруйнованих) об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту. Найпростіше укриття - це цокольне або підвальне приміщення, інша споруда підземного простору, в якій створені умови для тимчасового перебування людей (не менше 48 годин) у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю з метою зменшення непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку визначає Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі - Порядок № 138).

Питання утримання та експлуатації фонду захисних споруд цивільного захисту врегульовано Вимогами щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579 (далі - Вимоги № 579).

Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, встановлюють загальні вимоги пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих донних територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд та є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Статтею 17-1 Кодексу цивільного захисту України визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з частиною другою статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, серед іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами, визначеними статтею 65 цього Кодексу та складає акти перевірок, приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, інші обов`язкові для виконання розпорядчі документи.

Положення про Державну службу з надзвичайних ситуацій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 (далі Положення № 1052).

Державна служба України з надзвичайних ситуацій здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 1052).

Згідно із частинами першою, другою статті 64 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки - це діяльність центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спрямована на виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання, крім суб`єктів господарювання, які займаються незалежною професійною діяльністю за місцем проживання та не використовують найману працю, аварійно-рятувальними службами.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо суб`єктів, визначених статтею 65 цього Кодексу, здійснює заходи державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок земельних ділянок, будинків, будівель, споруд, у тому числі тих, що будуються, їх комплексів та/або частин будь-якого призначення та будь-якої форми власності (далі - об`єкти нагляду).

Частиною першою статті 19 Кодексу цивільного захисту України передбачені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту до яких, крім іншого, віднесено: забезпечення цивільного захисту на відповідній території; взаємодія з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо виконання завдань цивільного захисту; організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб - підприємців особисто.

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб - підприємців - особисто.

Отже, Кодексом цивільного захисту України передбачено функціонування єдиної державної системи цивільного захисту, яка згідно із Положенням про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, є сукупністю органів управління, сил і засобів центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту.

Відповідно до частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України фінансування заходів щодо проектування та будівництва об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту та пристосування інших об`єктів для укриття населення може здійснюватися за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів суб`єктів господарювання, інших юридичних осіб та інших не заборонених законодавством джерел. Утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів здійснюються їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі утримання та експлуатація споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів та інших не заборонених законодавством джерел.

Пунктом 9 Порядку № 138, зокрема, передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно із пунктом 11 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання об`єктів фонду захисних споруд у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання, облаштування та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд, крім об`єктів, що мають перебувати в постійній готовності.

У пункті 3 Порядку № 138 визначено, що балансоутримувачі - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають об`єкти фонду захисних споруд (у тому числі ті, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Вимог № 579 споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Балансоутримувач за нормами цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог № 579).

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що основним критерієм розмежування повноважень та відповідальності у сфері додержання вимог законодавства щодо утримання фонду захисних споруд цивільного захисту між особами, які фактично використовують чи утримують такі споруди, незалежно від правової підстави такого користування, є перебування об`єкта на балансовому рахунку. Отже, особою, яка зобов`язана забезпечувати утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд, є саме балансоутримувач/власник.

Обов`язок утримання таких об`єктів у стані, який відповідає нормативним вимогам безпосередньо кореспондується з наявністю відповідних фінансових можливостей (за рахунок власних коштів), що випливає із формулювання частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України.

Згідно з пунктом 5 розділу І Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.08.2016 № 974 (далі Правила № 974), забезпечення пожежної безпеки в закладах та установах покладається на їх власників або уповноважені ними органи, керівників (ректори, директори, начальники, завідувачі) (далі - керівники навчальних закладів та установ), керівників структурних підрозділів (факультети, кафедри, лабораторії, навчальні кабінети, цехи, склади, бібліотеки, архіви, майстерні тощо) відповідно до законодавства.

Разом з тим, дотримання правил пожежної безпеки саме на об`єктах фонду захисних споруд у частині визначення відповідальної за це особи, має окреме правове регулювання, пов`язане з особливим їх призначенням, складністю та специфічними вимогами до обладнання таких об`єктів, які потребують, щоб відповідальний орган або особа мали реальні механізми та можливості забезпечення їх дотримання.

Положення пункту 5 розділу І Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України (далі Правила № 974) не суперечить статті 32 Кодексу цивільного захисту України, оскільки передбачає альтернативну відповідальність як власників, так і уповноважених ними органів, або керівників закладів, керівників структурних підрозділів.

Саме для того, щоб розмежувати обов`язки і відповідальність конкретних органів та посадових осіб з числа вказаних вище, необхідно під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з`ясовувати обставини, які є складовою об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, а саме: у кого на балансі перебуває споруда цивільного захисту, хто несе відповідальність за обладнання вказаної споруди системами протипожежного захисту, з яких джерел такі роботи фінансуються, ким мають виконуватися та чи була реальна можливість, фінансові та технічні спроможності у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснити ефективні заходи щодо виявлення та усунення порушень.

Як слідує з аналізу норм законодавства та досліджених матеріалів справи, орган місцевого самоврядування Радехівська міська рада, яка одночасно є власником захисної споруди, а також уповноважений нею орган відділ організаційної діяльності закладів освіти Радехівської міської ради, який є її балансоутримувачем, наділені повноваженнями, мають власні кошти та зобов`язані в силу прямих вказівок закону забезпечувати утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням, у тому числі шляхом обладнання їх відповідними системами протипожежного захисту.

Суд звертає увагу на те, що для покладення на конкретну особу адміністративної відповідальності, недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані.

Зважаючи на специфіку створення та функціонування захисних споруд, директор навчального закладу має вкрай обмежені повноваження, а також не наділений фінансовими та технічними можливостями для ефективного забезпечення дотримання протипожежних вимог на цих об`єктах, а тому у даному випадку не повинен нести відповідальність за порушення правил пожежної безпеки.

Державний інспектор з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки перед складанням постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача мав з`ясувати межі його компетенції.

Суд також враховує, що з моменту створення укриття комісією проводився огляд цього укриття, про що складено актоцінки стану готовності і захисної споруди цивільного захисту від 14.03.2023 та зроблено висновок, що станом на 14.03.2024 сховище №51502 оцінюється як обмежено готове до використання за призначенням. У пункті 16 Акту зазначено: «Протипожежний стан: автоматичні системи пожежогасіння та сигналізації не передбачено проєктом» (а.с.46-52). Те саме і стосується акта оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища, протирадіаційного укриття № 51502 від 22 серпня 2024 року(а.с.63-67).

Вказане вище свідчить про відсутність у діях позивача суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Окрім цього, відповідно до акту обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту № 188 від 16.05.2025, на підставі якого відносно позивача складені протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 001564 від 29.05.2025 та постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №002551 від 29.05.2025, в описі виявлених порушень вимог законодавства зазначено про те, що «За результатами обстеження фонду прийнято рішення про те, що зазначені порушення необхідно усунути до 16.07.2025». Проте, не зазначено кому саме слід усунути виявлені порушення.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що виявлені порушення слід було усунути до 16.07.2025, однак уже 29.05.2025 уповноваженою особою складено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №002551.

Окрім цього, стороною відповідача не подано суду актів обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту Середпільцівського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ за попередні періоди.

Щодо покликань представника відповідача на рішення Шептицького міського суду Львівської області від 26.08.2025, суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано суду беззаперечних доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, виконання посадовою особою дій у дотримання вимог статті 280 КУпАП, забезпечення всебічного та повного з`ясування обставин, що підлягають встановленню та дослідженню при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

За положеннями статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 175 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Водночас, забезпечення таких прав має бути здійснене у правовий спосіб, у межах наданих відповідним державним органам повноважень та не за рахунок порушення прав осіб, які притягуються до відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 002551 від 29 травня 2025 року.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

На підставі статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 250, 271, 272, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області від 27 грудня 1995 року, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (адреса: вул. Підвальна, буд. 6, м. Львів, Львівська область, 79006, ЄДРПОУ 38627339) задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 002551 від 29 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька