Справа № 420/15613/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 13.05.2025 року через засоби поштового зв`язку звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 )щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 18.03.2025 року на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв?язку з наявністю матері з інвалідністю ІІ групи, яка не має інших осіб, які не є військовозобов?язаними та відповідно до закону зобов?язані її утримувати, та обрала ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) із числа військовозобов?язаних членів своєї сім?ї першого ступеня споріднення для свого догляду (утримання);

зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 18.03.2025 року на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв?язку з наявністю матері з інвалідністю II групи, яка не має інших осіб, які не є військовозобов?язаними та відповідно до закону зобов?язані її утримувати, та обрала ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) із числа військовозобов?язаних членів своєї сім?ї першого ступеня споріднення для свого догляду (утримання), з врахуванням наведених судом у своєму рішенні правових висновків, та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні;

стягнути з Відповідача на користь Позивача всі судові витрати;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у Відповідача, має матір з числа осіб з інвалідністю II групи, яка не має інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати, та обрала його із числа військовозобов`язаних членів своєї сім`ї першого ступеня споріднення для свого догляду (утримання), тому вважає себе особою, яка на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 18.03.2025 року він особисто (засобами поштового зв`язку) звернувся до Відповідача із заявою про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 18.03.2025 року на підставі вищевказаних обставин та вимог законодавства, надав відповідні документи (нотаріально-посвідчені копії), що зазначені в законодавстві та підтверджують його право на відстрочку (заява вручена 24.03.2025 року). Враховуючи, що відповіді на вказану заяву він так і не отримав, 09.04.2025 року адвокат Попкова І.Г. від його імені та в його інтересах звернулась з адвокатським запитом за вих. № б/н від 04:04.2025 року до Відповідача та просила, зокрема, надати інформацію про стан розгляду заяви Позивача (про отримання відстрочки) від 18.03.2025р. та довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (щодо Позивача) / або письмову вмотивовану відмову у задоволенні такої заяви (у разі наявності на це підстав). У відповідь на цей адвокатський запит Відповідач надав лист № С/6814 від 16.04.2025 року та лист № С/5982 від 31.03.2025 року, зі змісту яких вбачається, що для оформлення відстрочки він зобов`язаний з`явитися до Відповідача особисто, тому його заява розгляду не підлягає. Станом на момент звернення до суду Відповідач не вчинив передбачених законодавством дій, щодо розгляду його заяви та оформлення мені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, чим протиправно перешкоджає реалізації моїх прав, що стало підставою звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідач з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві вказує, що ОСОБА_1 25.03.2025 року звернувся на ім`я Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою від 18.03.2024 року в якій повідомляв, що він є особою, яка на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, просив розглянути заяву та оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

До заяви від 18.03.2025 року додав: копію паспорту; копію картки платників; копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_3 ; копію свідоцтва про народження; копію паспорту ОСОБА_2 ; копію картки платника ОСОБА_2 ; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденної функціонування особи ОСОБА_2 ; копію рішення суду про розірвання шлюбу; копію заяви ОСОБА_2 про обрання ОСОБА_1 для свого утримання та догляду.

Вказану заяву позивач направив засобами поштового зв`язку Укрпошта.

Згідно п. 58 Порядку За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військовообліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Оригінал військово-облікового документу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 надано не було.

Повного комплекту вказаних у п. 13 ч. 1 Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 не надав.

Листом від 31.03.2025 року № С/5982 ОСОБА_1 було повідомлено що його заява від 18.03.2025 року не підлягає задоволенню без його особистого прибуття та подання заяви особисто встановленим порядком із повним переліком документів визначених Порядком.

Позивач з поданим відповідачем відзивом не погодився, у поданій до суду відповіді на відзив просить відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду з тих підстав, що відзив подано з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України (не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету), ч. 3 ст. 162 КАС України (додані до відзиву документи мені не надіслані), що є підставою для залишення його без розгляду.

Також зазначає, що зміст постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 не містить та не може містити вимог про обов`язкову явку військовозобов`язаного в ТЦК для подання заяви про відстрочку. Звертає увагу на положення ст. 92 Конституції України (обов`язки громадян визначаються виключно законами), ст. 19 Конституції України (Відповідач зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України), ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян» (письмове звернення може надсилатися поштою), ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» (забороняється відмовляти в прийнятті та розгляді звернення), п. 58 постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 (заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день й подання). Вважає, що ним дотримано вимоги законодавства щодо подання заяви про відстрочку, водночас Відповідачем такі вимоги грубо порушено, що призвело до судового процесу.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 18.03.2025 засобами поштового зв`язку направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву, відповідно до якої останній повідомляє, що є особою, яка на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. На підставі викладеного, просив про результати розгляду заяви та прийняте рішення повідомити його письмово за адресою, що зазначена у заяві.

Як вбачається з тексту наявної в матеріалах справи заяви від 18.03.2025 та опису вкладення до цінного листа 079 до заяви були надані: нотаріально посвідчена копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 31 серпня 2004 року; нотаріально посвідчена копія РНОКПП ОСОБА_1 : нотаріально посвідчена копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 від 27 червня 2023 року; нотаріально посвідчена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 15.09:1988 року; нотаріально посвідчена копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 23 вересня 2016 року; нотаріально посвідчена копія РНОКПП ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчена копія Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 10474/25/300/8 від 24.02.2025 року; нотаріально посвідчена копія заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 521/12789/21 від 17.01.2022 року; заява ОСОБА_2 про обрання для догляду ОСОБА_1 від 09.03.2025 року (додаток 15 до Порядку).

Як свідчать матеріали справи заява була надіслана позивачем засобами поштового зв`язку та була отримана відповідачем 25.03.2025.

ІНФОРМАЦІЯ_6 листом № С/5982 від 31.03.2025 повідомив, що заява направлена засобами поштового зв`язку з порушенням порядку та процедури її подання без особистого прибуття позивача разом з військово-обліковим документом, таким чином, направлення зазначеної заяви поштою не звільняє від обов`язку подавати заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в порядку та із дотриманням процедури, визначеної вищезазначеним Порядком, із долученням всіх передбачених додатком 5 до Порядку документів особисто з пред`явленням військово-облікового документа.

Повідомлено, зокрема, що на теперішній час у ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутня можливість проведення перевірки наявності у Вас підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших державних реєстрів або баз (банків) даних.

Тому вказана заява про надання відстрочки, надіслана з порушенням порядку її подання на комісію, не підлягає передачі на комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду її по суті та видачі позивачу запитуваної довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Запропоновано позивачу з метою вирішення питань, викладених в заяві, згідно вимог п.58 Порядку №560 особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 з військово-обліковим документом для подання заяви за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують Ваше право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Адвокатом Попковою І.Г. було подано адвокатський запит від 04.04.2025 року в якому вона прохала надати інформацію про розгляд заяви ОСОБА_1 та надати довідку про відстрочку від призову на військову службу.

У відповідь на адвокатський запит представникові ОСОБА_1 було надано відповідь та направлено копію відповіді від 31.03.2025 року №C/5982, яка надавалася ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(далі - Закон № 3543-XII).

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII (редакція від 01.01.2025, яка була чинною на момент спірних правовідносин), передбачає, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Відповідно до частини 7 статті 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі- Положення № 154).

Відповідно до пунктів 1, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зазначене дає підстави для висновку, що, за наведених обставин, під час дії мобілізації вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу покладено саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

За пунктом 6 цього Порядку № 560 (редакція від 04.03.2025, яка була чинною на момент спірних правовідносин) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Відповідно до пункту 56 Порядку № 560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з пунктом 57 Порядку № 560, зокрема для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території якого вони розміщуються (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ або відповідному підрозділі розвідувальних органів, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку). До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідні органи, в яких працюють посадові (службові) особи, зазначені у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надсилають засвідчену в установленому законодавством порядку копію довідки про надання таким особам відстрочки за формою згідно з додатком 6 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, у якому така особа перебуває на військовому обліку.

Зарахування заброньованих на спеціальний облік в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ або відповідному підрозділі розвідувальних органів) здійснюється згідно з Порядком бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. № 45, - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 р. № 12 і від 7 червня 2024 р. № 674, або відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 15, ст. 940; 2024 р., № 107, ст. 6790).

Положеннями пункту 60 Порядку № 560 зокрема передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.

У разі неможливості провести перевірку наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших державних реєстрів або баз (банків) даних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (Центральне управління або регіональні органи СБУ чи відповідний підрозділ розвідувальних органів) повідомляє такому військовозобов`язаному засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку про необхідність надання ним відповідних підтвердних документів для продовження раніше наданої відстрочки.

З системного аналізу вказаних положень Порядку № 560 вбачається, що військовозобов`язаний повинен особисто подати на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4.

Формулювання «особисто подають на ім`я» вказує саме на необхідність особистої присутності для подання документів без можливості заміни цього процесу відправкою документів поштою чи через інші канали зв`язку. Воно передбачає, що особа має особисто з`явитися до відповідної установи і вручити документи адресату, який вказаний у зазначеному формулюванні.

У цьому випадку термін «особисто» підкреслює необхідність фізичної участі особи. Йдеться про безпосереднє подання документів, яке передбачає вручення документів конкретному адресату або його представнику; ідентифікацію особи, яка подає документи; офіційне оформлення факту прийому документів.

Таке формулювання застосовується для важливих або чутливих документів, які вимагають особистого контролю, гарантованої конфіденційності чи підтвердження автентичності. Це мінімізує ризик втрати документів, помилок або зловживань.

Натомість надсилання документів поштою чи через кур`єрську службу не передбачає особистого вручення документів адресатом. Поштовий оператор або кур`єр виступають посередниками, і наявність терміну «особисто» стає суперечливим та недоречним. У випадку пересилання поштою процес подання стає менш формалізованим із точки зору встановлення особистої присутності та вручення.

Формулювання «особисто подають на ім`я» не може бути розтлумачено як «надіслати документ на ім`я» або «подати документи шляхом направлення на адресу» тощо, оскільки це прямо суперечить його змісту. Слово «особисто» вказує на те, що дія виконується фізичною присутністю конкретної особи. Це означає, що документи подаються не через посередників або сторонніх осіб, а безпосередньо тією людиною, яка повинна їх подати. Надсилання документів поштою, через кур`єра або електронні сервіси суперечить цьому підходу, оскільки особа не є присутньою фізично під час передачі.

Замінити «особисто подають» на «надіслати на ім`я» або «подати шляхом направлення на адресу» неможливо через різницю в суті процесу. Поштове надсилання не забезпечує фізичного контакту між відправником і приймаючою стороною, а це є головним принципом особистого подання.

Важливість точного формулювання в офіційних інструкціях та порядках є суттєвою для уникнення двозначностей, і слово «особисто» однозначно має на увазі фізичний контакт і вручення документів, що не замінюється поштовою пересилкою.

Вказані висновки суду корелюються з іншими подібними нормами діючого законодавства щодо форми подачі документів суб`єктам владних повноважень.

Так, пункт 49.3 Податкового кодексу України передбачає, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Тобто у даному разі законодавець чітко розділяє поняття особистого подання декларації та надсилання її поштою.

Так само частина 6 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» передбачає, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Тобто законодавець знов розділяє форму подання документу поштою та передачу її громадянином до відповідного органу, установи особисто.

Схожі норми містяться в пункті 17 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, відповідно до яких для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.

Якщо громадянин України за станом здоров`я не може пересуватися (є особою з обмеженою мобільністю) або визнаний в установленому порядку недієздатним, що підтверджується відповідними документами, із заявою може звернутися особа, яка здійснює за ним догляд, або його опікун.

Отже, діючим законодавством передбачено єдиний можливий спосіб звернення з заявою про надання відстрочки, а саме шляхом особистого подання.

З огляду на вищевикладене, оскільки звернення позивача відбулося у не передбачений Порядком № 560 спосіб, у відповідача в даному випадку не виникло відповідного обов`язку розгляду такого звернення за процедурою надання військовозобов`язаному позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення, а тому бездіяльність в цьому аспекті відсутня.

При цьому, як свідчать матеріли справи, відповідачем було надано відповідь на звернення позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідь від 31.03.2025 року №C/5982.

За вказаних обставин суд відхиляє доводи позивача, що ним було дотримано вимоги законодавства щодо подання заяви про відстрочку.

Суд також не знайшов підстав для залишення поданого відповідачем відзиву без розгляду, про що було зазначено позивачем у відповіді на відзив.

Дійсно, у поданому відповідачем відзиві не було зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, однак вказана обставина не є підставою для залишення його без розгляду. Одночасно з цим позивачем не надано належних доказів того, що на його адресу не було надіслано додані до відзиву документи.

Положення статті 162 КАС України не містять положень щодо можливості залишення відзиву без розгляду у разі порушення вимог щодо його оформлення.

У той же час, положення статті 167 КАС України містить загальні вимоги до письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до приписів абзацу 1 частини 2 статті 167 КАС України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд зауважує, що недоліки поданого відповідачем відзиву щодо не зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету не позбавляють суд можливості розглянути відповідний відзив та прийняти його до уваги під час розгляду справи, а тому судом не було встановлено підстав для його повернення заявнику без розгляду.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Положеннями частин 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на всі встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Суддя Роман КАРАВАН

.