Справа № 640/22218/19
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року Справа № 640/22218/19

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про передачу справи до іншого суду у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Укренергозбут» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Укренергозбут» (, 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.21 кв.501) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом (вх.від 13.11.2019) до Головного управління ДПС у м.Києві (, 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, правонаступник - Головне управління ДПС у м. Києві, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.08.2019 №2, яким визначено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 66277905, податкового повідомлення-рішення від 06.08.2019 №2, яким застосовано штрафні санкцій у розмірі 3595502 грн.

В обґрунтування зазначено, що під час перевірки встановлені порушення, а саме підприємством не віднесено заборгованість по взаємовідносинам з ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» () до безнадійної датою судового рішення (справа №917/373/18) про визнання банкрутом такого підприємства. Разом з цим, контролюючим органом не враховано, що для визнання заборгованості безнадійної відповідно до вимог пп «з» пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України є постанова господарського суду про визнання боржником банкрутом, яка прийнята у судовому засіданні «за участю сторін». Звертає увагу, що станом на час проведення перевірки ПрАТ «Укренергозбут» не було залучено до справи №917/373/18 щодо банкрутства ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод», будь-які відомості про наявність такої справи, а також наявність постанови про визнання цього підприємства банкрутом у позивача були відсутні. Крім того, після проведення перевірки підприємство отримало претензію в порядку ст.222 Господарського кодексу України (вх.07/15-19 від 14.05.2019 (лист датовано 08.07.2019)) від ліквідатора ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод», що свідчить про вжиття претензійних заходів банкрутом та передчасність віднесення заборгованості до безнадійної.

Крім того, під час перевірки встановлено порушення по взаємовідносинам з Bloomshine Limited (UK) та визначено, що заборгованість ПрАТ «Укренергозбут» у розмірі 49 291 262,01 грн повинна відноситися до безнадійної на підставі пп «з» пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 у зв`язку з припиненням юридичної особи (ліквідації) з тих підстав, що підприємство ліквідовано 20.09.2016, а договір про відступлення права вимоги від 06.11.2017 №351/П укладений між ТОВ «Евінг люкс» (новий кредитор) та компанією Bloomshine Limited укладено вже після втрати юридичної дієздатності нерезидентом, що робить такий договір недійсним. Разом з цим, контролюючим органом не враховано, що договори поруки та відступлення права за вказаним договором укладалися без участі позивача. Норми ст. 512, 516 ЦК України визначають, що сторону повідомляють лише про зміну боржника, і такі норми не передбачають обов`язкову участь боржника.

У випадку підприємства заборгованість ПрАТ «Укренергозбут» перед Bloomshine Limited (UK) виникла у відповідності до вимог законодавства у зв`язку з погашенням останнім заборгованості ПрАТ «Укренергозбут» перед АТ «Фінанси та Кредит». Будь-які повідомлення про ліквідацію наприкінці 2016 року Bloomshine Limited (UK) позивач не отримував. Підставою для списання кредитної заборгованості ПрАТ «Укренергозбут» перед Bloomshine Limited (UK) у 2017 році та збільшення заборгованості перед ТОВ «Евінг люкс» став договір відступлення права вимоги, який разом з усіма необхідними документами був пред`явлений ПрАТ «Укренергозбут» новим кредитором. Вказаний договір відступлення права вимоги ніким не оспорювався та не визнавався недійсним у встановленому порядку.

18 листопада 2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що кредиторська заборгованість, перед ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод», яке визнано банкрутом (справа №917/373/18) у розмірі 88 960 982 грн, підпадає під критерій безнадійної заборгованості відповідно до пп.14.1.1 п.14.1 ст.14 ПК України.

Кредиторська заборгованість, перед ТОВ «Торговий дім Вагонзавод» у розмірі 7 925 712 грн, щодо якої скінчився строк сплати згідно договору №Б-394/3 віл 20.11.08 (строк сплати договірної вартості векселя продавцю не пізніше 25.12.2009) не списана на доходи.

Кредиторська заборгованість, перед Bloomshine Limited (UK) у розмірі 49 291 262,01 грн обліковану станом на 01.04.2016 списано у 2017 року та збільшено заборгованість перед ТОВ «Евінг Люкс» на зазначену суму. Водночас договір про відступлення права вимоги підписано Bloomshine Limited (UK) після внесення запису про його припинення, тобто після втрати юридичної дієздатності товариства.

На підставі зазначеного в акті перевірки встановлено порушення ПрАТ «Укренергозбут» вимог п.44.1 п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України у результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість у періоді, що перевірявся на суму 66 277 905 грн та занижено податок на прибуток на загальну сумі 14 382 009 грн.

Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

18 травня 2020 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва замінено Головне управління ДФС у місті Києві її правонаступником Головним управлінням ДПС у місті Києві ().

Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.

З метою забезпечення розгляду адміністративної справи здійснено автоматизований розподіл судових справ між іншими окружними адміністративними судами України.

Адміністративну справу передано до Донецького окружного адміністративного суду.

09 червня 2025 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду прийнято до провадження адміністративну справу № 640/22218/19, призначено підготовче засідання на 08.07.2025 10:00.

08 липня 2025 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду замінено відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04665). Відкладено розгляд справи.

Головним управлінням ДПС у м.Києві подано клопотання про передачу адміністративної справи №640/22218/19-а до Господарського суду Рівненської області для розгляду в провадженні справи №918/1174/20 про банкрутство боржника ПрАТ «Укренергозбут». В обґрунтування зазначено, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.02.2021 відкрито провадження у справі №918/1174/20 про банкрутство боржника ПрАТ «Укренергозбут». Разом з цим, за приписами ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вирішуючи клопотання по суті суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід.

Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій, бо нівелювання юрисдикційних критеріїв (у тому числі їх «змішування» в залежності від обставин конкретної справи, майнового стану особи, мети чи стадії її звернення до суду) призводить до розгляду однакових за своєю юридичною природою спорів різними судами, плутанини у визначенні належного суду, і, зрештою, - порушення принципів верховенства права і правової визначеності, що є прямим порушенням означеної вище норми Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Заявник, з посиланням на приписи ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства зазначає, що оскільки стосовно позивача відкрита справа про банкрутство, адміністративна справа підлягає розгляду за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що 04 грудня 2024 року Господарським судом Рівненської області прийнята постанова по справі №918/1174/20, якою визнано банкрутом ПрАТ «Укренергозбут», призначено ліквідатором розпорядження майна арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича.

Разом з цим, суд зазначає, що предметом спору у справі №640/22218/19 є визначення правомірності спірних повідомлення-рішень прийнятих за результатом проведеної перевірки податкового законодавства.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У цих правовідносинах контролюючий орган здійснює владні управлінські функції, а тому є суб`єктом владних повноважень відповідно до пункту 14.1.241 статті 14 ПК України в значенні, визначеному КАС України.

Відповідно до пункту 14.1.7 статті 14 ПК України оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення-рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Таким чином, особливості порядку та процедури розгляду податкових спорів у межах адміністративної юрисдикції, визначеної КАС України, регламентуються ПК України.

Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору у сфері податкових правовідносин, за результатами здійснення податковим органом владних управлінських функцій контролю за дотриманням податкового законодавства.

Вимоги платника податку (в тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за характером і змістом відносин пов`язані саме з виконанням позивачем обов`язку зі сплати податку та реалізацією відповідачем владних управлінських функцій, що унормовано приписами ПК України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

ЄСПЛ у рішенні від 12 липня 2001 року у справі «Феррадзіні проти Італії» (Ferrazzini v. Italy), заява № 44759/98, указав, що податкові питання і досі становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер. Суд вважає, що податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків (пункт 29).

Такий висновок Верховного Суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 (провадження № 11-54апп22), в якій суд відступив від раніше сформованого висновку відповідно до якого у правовідносинах щодо визначення розміру податкових зобов`язань боржника у справі про банкрутство шляхом оскарження рішення податкового органу переважному застосуванню з 21.10.2019 підлягають норми статті 7 КУзПБ.

Крім того, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.11.2023 у справі № 908/129/22 (908/1333/22) також висновувалась про відсутність підстав для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у вказаній постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114904850).

Таким чином, суд зазначає, що правові висновки викладені у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 є застосовними до спірних правовідносин.

За наведеного, суд висновує про відсутність підстав для передання справи за підсудністю (предметною юрисдикцією) на розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Відтак, клопотання представника Головного управління ДПС у м.Києві задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 14, 77, 80,123, 309, 311 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про передачу справи за підсудністю (предметною юрисдикцією) до Господарського суду Рівненської області відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Кошкош