Справа № 280/3696/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/3696/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року (суддя Д.В. Татаринов) у справі № 280/3696/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком від 14 лютого 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області: - зарахувати до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком період роботи, відображені у Трудовій книжці НОМЕР_1 від 11 вересня 1985 року - з 01 вересня 1991 року по 21 жовтня 1991 року; з 30 жовтня 1991 року по 30 квітня 1993 року та з 03 травня 1993 року по 28 липня 2002 року;

- повторно розглянути подану позивачем 02 листопада 2023 року заяву про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу не відповідає дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію позивачем конституційного права на призначення пенсії за віком. Позивач зазначав, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, яка й надавалась відповідачу з метою призначення пенсії за віком, та в якій зазначено всі необхідні відомості про періоди та характер роботи, у зв`язку із чим, позивач вважає, що рішення відповідача від 14 лютого 2025 року про відмову в призначенні пенсії належить скасувати як протиправне.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі № 280/3696/25 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 11 вересня 1985 року, копія якої наявна в матеріалах справи, в розділі Відомості про роботу чітко по хронології відображено місце та роботу, яку виконував позивач у спірні періоди,

наявний відтиск печатки.

Суд зауважив, що позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем трудової книжки, як-то зазначення або не зазначення номеру та дати наказу про прийняття на роботу чи звільнення з неї.

Суд вказав, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд дійшов висновку, що неврахування пенсійним органом під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії відомостей про роботу носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, пенсійним органом не було забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення від 14 лютого 2025 року № 61/5311-08, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком та перегляд заяви про призначення пенсії за віком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що страховий стаж позивача становить 29 років 06 місяців 28 днів, а пенсійним органом правомірно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.09.1991 по 21.10.1991, з 30.10.1991 по 30.04.1993, з 03.05.1993 по 28.07.2002. Крім того, позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу період з 04.08.2002 по 31.07.2003, оскільки відсутні дані про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Відтак, скаржник вважає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним через відсутність у позивача необхідного страхового стажу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач 02 листопада 2023 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком (формуляр PL-UA 5), подану за посередництвом Фонду Соціального страхування Республіки Польща (ZUS).

Заява позивача про призначення пенсії за віком передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за посередництвом Фонду Соціального Страхування (ZUS) Республіки Польща 04 жовтня 2024 року за вхідним № 6667/10 та відповідно вказаним органом пенсійного фонду прийнято рішення від 14 лютого 2025 року №61/5311-08 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку із відсутністю у нього необхідного страхового стажу.

Згідно вказаного рішення загальний страховий стаж позивача становить 29 років 6 місяців 28 днів, стаж набутий в Україні 24 роки, 6 місяців 3 дні, в тому числі стаж набутий на території Польщі 5 років 0 місяців 25 днів (формуляр PL-UA 6).

Вік позивача становить 59 років 11 місяців.

За результатами розгляду документів до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

- з 01 вересня 1991 року по 21 жовтня 1991 року; з 30 жовтня 1991 року по 30 квітня 1993 року, з 03 травня 1993 року по 28 липня 2002 року, оскільки у графі 4 записів №7, №9, №10, №11 відсутні підстави внесення записів (номери та дати наказів);

- з 04 серпня 2002 року по 31 липня 2003 року відсутні дані про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком та зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01 вересня 1991 року по 21 жовтня 1991 року, з 30 жовтня 1991 року по 30 квітня 1993 року, з 03 травня 1993 року по 28 липня 2002 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Колегія суддів з`ясувала, що спірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14 лютого 2025 року №61/5311-08 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Крім того, спірним рішення позивачу до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 01 вересня 1991 року по 21 жовтня 1991 року; з 30 жовтня 1991 року по 30 квітня 1993 року, з 03 травня 1993 року по 28 липня 2002 року, оскільки у графі 4 записів №7, №9, №10, №11 відсутні підстави внесення записів (номери та дати наказів);

- з 04 серпня 2002 року по 31 липня 2003 року відсутні дані про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

В свою чергу, як правильно встановив суд першої інстанції, в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 11 вересня 1985 року, в розділі Відомості про роботу чітко по хронології відображено місце та роботу, яку виконував позивач у спірні періоди, наявний відтиск печатки.

Колегія суддів звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак, оскільки трудова книжка позивача містить відомості про період роботи позивача з 01 вересня 1991 року по 21 жовтня 1991 року; з 30 жовтня 1991 року по 30 квітня 1993 року та з 03 травня 1993 року по 28 липня 2002 року, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача цих спірних періодів роботи, а тому спірне рішення від 14 лютого 2025 року № 61/5311-08 є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року у справі № 280/3696/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров