Справа № 160/16721/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Лінчук С.В.,
за участі: позивача-1: позивача-2: позивача-3: представника позивачів: представники відповідачів: Бєгункової Н.А. не прибув не прибув Кравцова В.В. не прибули
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 , позивача-2: ОСОБА_3 в особі представника адвоката Кравцова Вадима Віталійовича до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 про протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
06.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 , позивача-2: ОСОБА_3 в особі представника адвоката Кравцова Вадима Віталійовича до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України викладене у формі виписки з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 року № 46/д;
В обґрунтування позову представником позивачів зазначено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_3 . Так, 19.12.2015 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 . Під час шлюбу з позивачем-1 у ОСОБА_4 від позивача-1 народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, 19.08.2016 року складено відповідний актовий запис №164. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 25.02.2022 року № 38 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію старшого солдата ОСОБА_4 старшого механіка-водія 1 парашутно-десантної роти парашутно-десантного батальйону призваного через ІНФОРМАЦІЯ_7 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_3 . Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 20.04.2023 року №4478 ОСОБА_4 у період з 27.02.2022 року по 05.03.2022 року, з 24.03.2022 року по 06.08.2022 року, з 14.08.2022 року по 06.09.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 в районі АДРЕСА_3 ) 06.09.2022 року ОСОБА_4 отримав вогнепальне осколкове нескрізне поранення лівого передпліччя та плеча з багатоуламковим переломом діафізу лівої плечевої кістки на рівні середньої третини з дефектом кісткової тканини. МВТ. Сліпі та дтичні множинні поранення лівої кісті з переломом діафізу проксимальної фаланги III пальця та тканини правого передпліччя. Сліпі нескрізні множинні поранення правої кістки з травматичними відчленуваннями І пальця на рівні головки І п`ястної кістки, травматичним відчленуванням III пальця на рівні середини фаланги правої кісті. Крайовий перелом основи дістальної фаланги II пальця. Сліпе поранення правого стегна з повним пошкодженням та помірним діастазом поверхневої стегнової артерії та вени. Сліпе поранення м`яких тканин правої гомілки з наявністю сторонніх тіл. Посттравматичний правосторонній гемопневмоторакс. Лівосторонній пневмоторакс. Травматичний шок ІІст. (довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.11.2022 року № 5292). Після тривалого лікування свідоцтвом про хворобу №419 від 31.03.2023 року зареєстрованим Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України 12.04.2023 року за № 1984/16 на підставі статті 38-а графи II Розкладу хвороб визнано ОСОБА_4 Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, поранення отримане 06.09.2022 року визнано таким що пов`язане з захистом Батьківщини. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 року № 105-РС звільнено ОСОБА_4 звільнено з військової служби відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 року № 95 у зв`язку з звільненням з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 року № 105-РС ОСОБА_4 визнано таким що справи та посаду здав 11.05.2023 року, та знято з котлового забезпечення з 11.05.2023 року. Направленням ІНФОРМАЦІЯ_8 від 01.08.2023 року № 1505 демобілізований ОСОБА_4 направлений до Васильківського міжрайонного МСЕК для встановлення відсотка та причинного зв`язку втрати працездатності, або встановлення інвалідності від поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини. 03.09.2023 року настала смерть ОСОБА_4 під час його перебування за адресою свого проживання АДРЕСА_4 . Відповідно до висновку експерта №572 від 15.09.2023 року смерть ОСОБА_4 настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами коронарокардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю. Згідно з протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 23.03.2024 року №1994 встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини. Так відповідно до Протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово- лікарської комісії Збройних сил України від 23.03.2024 року №1994 Враховуючи те, що захворювання старшого солдата у відставці ОСОБА_4 розвинулось під час виконання бойового завдання в зоні бойових дій на Фоні важкого мінно - вибухового поранення, що підтверджено довідкою про безпосередню участь в бойових діях № 4478 від 20.04.2023 року, та подальшому стало причиною смерті, вважаю що є підстави пов`язати захворювання та причину смерті старшого солдата у відставці ОСОБА_4 із захистом Батьківщини. На думку позивачів наявні всі 6 умов які перелічені Верховним судом у постанові від 29.03.2024 року у справі № 440/3321/23, а саме: 1.Наслідкова умова - мінно-вибухове поранення отримане ОСОБА_4 06.09.2022 року під час безпосередньої участі у військових діях. 2. Часова умова - смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_9 в той час як поранення отримане 06.09.2022 року. 3. Функціональна умова - 06.09.2022 року отримав поранення під час захисту Батьківщини в районі н.п. Бригадирівка Харківської області. 4. Територіальна умова - поранення отримане під час/ безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 в районі АДРЕСА_3 (довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.11.2022 року №5292. 5. Функціонально-часова - поранення отримане під час безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини. 6. Наслідкова умова - настання смерті не пізніше ніж через 1 рік після отримання поранення. Представник позивачів вважає, що позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Проте як зазначено у протоколі засідання від 27.12.2024 року № 46/д відповідач не згодний задовільнити вимоги позивачів пропонуючи їм звернутись з заявою відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
23.06.2025 року від представника Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив наступне. Предметом спору у даній справі є законність п. 5 протоколу Комісії Міністерства оборони України від 27.12.2024 № 46/д, яким позивачам повернуто на доопрацювання документи щодо призначення одноразової грошової допомоги з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.09.2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Як вбачається в наказі командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 за № 95, старший солдат ОСОБА_4 був звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 11.05.2023 № 105-РС у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Згаданим наказом старшого солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 11.05.2023 року. Відтак, старший солдат ОСОБА_4 помер після звільнення з військової служби. Оскільки смерть старшого солдата солдата ОСОБА_4 настала після його звільнення з військової служби (протягом року після звільнення), право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови № 975. 06.09.2022 ОСОБА_4 отримав поранення. 31.03.2023 згідно свідоцтва про хворобу № 419 ОСОБА_4 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. 11.05.2023 ОСОБА_4 звільнений з військової служби за станом здоров`я (наказ командира військової частини НОМЕР_3 № 95). ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 помер внаслідок хвороби, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 572 від 04.09.2023 причини смерті а) гостра серцево-судинна недостатність, б) атеросклеротична серцево-судинна хвороба, так описана. 23.03.2024 протоколом № 1994 засідання ЦВЛК ЗСУ вирішено захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. 21.06.2024 позивач звернулася із заявами про виплату ОГД із додатками. 23.07.2024 документи позивачів були направлені до Департаменту соціального забезпечення Міноборони. 27.12.2024 документи були повернуті на доопрацювання. Позивачі вважають, що оспорюване рішення Комісії не ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому є незаконним та необґрунтованим. На їх думку, вони мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям,) особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Міноборони не погоджується з такими висновками позивачів. Виплата збільшеного до 15 000 000 грн. розміру одноразової грошової допомоги передбачена окремою Постановою № 168, згідно диспозиції пункту 2 якої, визначено конкретні умови для призначення саме такого розміру допомоги. Системний аналіз наведених норм права дозволяє прийти до висновку, що на відміну від Закону №2011- ХІІ та Постанови № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі. Такий розмір допомоги передбачений лише на період дії воєнного стану та покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення військовослужбовців під час захисту Батьківщини. 23.03.2024 протоколом № 1994 засідання ЦВЛК ЗСУ вирішено захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Відповідно до пунктів 1.3., 21.9. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402), уповноваженим органом, на який покладено завдання з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть, є штатні військово-лікарські комісії. Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України регламентовано Розділом 21. Згідно пункту 21.30. постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом «ТАК» або «НІ» слів «яке призвело до смерті, та причина смерті». Відповідно до п. 21.5 Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. На думку представника відповідача, у спірних правовідносинах вищевказані умови для отримання допомоги згідно п. 2 Постанови № 168 не дотримано, що в свою чергу виключає її призначення та стало підставою для повернення документів на доопрацювання. Також представник відповідача вказує, що дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу. Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Таким чином, визначення судом конкретного рішення, яке має бути прийнято суб`єктом владних повноважень не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійснені судового контролю правомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 11.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.
25.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви представника Міністерства оборони України Літвіна Сергія Миколайовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
14.07.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України Літвіна Сергія Миколайовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Представник позивачів позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (позивач-3).
19.12.2015 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 (позивач-1)
Під час шлюбу з позивачем-1 у ОСОБА_4 від позивача-1 народився син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 (далі - позивач 2), про що Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області 19 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис №164.
З витягу із наказу №38 від 25.02.2022 року командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) вбачається, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», нижчепойменованих військовозобов`язаних, резервістів вважати такими, що 25 лютого 2022 року призвані військовими комісаріатами у Збройні Сили України та згідно з мобілізаційних планів, вважати призначеними на посади, зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення за нормою № 1 (каталог) з 25 лютого 2022 року. Встановити посадовий оклад за посадою, вважати такими, що з 25 лютого 2022 року справи та посаду прийняли. Виплачувати грошову надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8 % від посадового окладу та окладу за військове звання з 25 лютого 2022 року. Виплачувати надбавку за вислугу років на військовій службі у розмірі 25 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 25 лютого 2022 року: старшого солдата ОСОБА_4 , старшого механіка-водія 1 парашутно-десантної (роти 1 парашутно-десантного батальйону, призваного через ІНФОРМАЦІЯ_7 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою з посадовим окладом 3000 гривень на місяць, шпк-старший солдат, ВОС-121791Д.
09.11.2022 року військовою частиною НОМЕР_3 видано довідку №5292 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) відносно ст. солдата ОСОБА_4 , 1988 р.н. про те, що 06.09.2022 року одержав: МВТ. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівого передпліччя та плеча з багатоуламковим переломом діафізу лівої плечової кістки на рівні середньої третини з дефектом кісткової тканини. Сліпі та дотичні множинні поранення лівої кісті з переломом діафізу проксимальної фаланги III пальця та пошкодженням сухожилків згіначів ІІ, ІІІ, ІV пальців лівої кисті. Сліпе поранення м`яких тканин правого передпліччя. Сліпі та наскрізні множинні поранення правої кисті з травматичним відчленуванням І пальця на рівні головки І п`ястної кістки, травматичний відчленуванням III пальця на рівні середньої фаланги правої кисті. Крайовим переломом онови дістальної фаланги II пальця. Сліпе поранення правого стегна з повним пошкодженням та помірним діастазом поверхневої стегнової артерії та вени. Сліпе поранення м`яких тканин правої гомілки з наявністю сторонніх тіл, Посттравматичний правосторонній гемопневмоторакс. Лівосторонній пневмоторакс. Травматичний шок ІІ ст. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 в районі АДРЕСА_3 (Харківська обл.). Не
під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах
індивідуального захисту ( бронежилет, шолом кулезахисний).
Відповідно до довідки Національного військово-лікарської комісії військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України від 22.12.2022 року №543т відносно старшого солдата ОСОБА_4 , 1988 р.н., військова частина НОМЕР_3 , в ЗС з лютого 2022 року (за мобілізацією),
Відповідно до довідки Національного військово-лікарської комісії військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України від 08.02.2023 року №2516 відносно солдата ОСОБА_4 , 1988 р.н., НОМЕР_3 , у ЗС 2007-2008, 2014-2015, з лютого 2022 року; ІНФОРМАЦІЯ_13 , стрілець, проведено медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії НВМКЦ «ГВКГ», 08.02.2023. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) після вогнепального перелому (06.09.2022) з її кістковим дефектом. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини поранення не надана). На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи __ТДВ__ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. За наказом МОЗ від 04.07.2007 №370 поранення тяжке.
Після тривалого лікування свідоцтвом про хворобу №419 від 31.03.2023 року зареєстрованим Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України 12.04.2023 року за №1984/16 на підставі статті 38-а графи II Розкладу хвороб визнано ОСОБА_4 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, поранення отримане 06.09.2022 року визнано таким що пов`язане з захистом Батьківщини.
20.04.2023 року військовою частиною НОМЕР_3 видано старшому солдату ОСОБА_4 довідку №4478 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України про те, що він дійсно в період з 27.02.2022 по 05.03.2022, з 24.03.2022 по 06.08.2022, з 14.08.2022 по 06.09.2022 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Підстава: витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 27.02.2022 №40, від 07.03.2022 №46, від 25.03.2022 №60, від 08.08.2022 №156, від 15.08.2022 №161, від 07.09.2022 №178.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 року № 105-РС звільнено ОСОБА_4 звільнено з військової служби відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 року № 95 у зв`язку з звільненням з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 року № 105-РС ОСОБА_4 визнано таким що справи та посаду здав 11.05.2023 року, та знято з котлового забезпечення з 11.05.2023 року.
Направленням ІНФОРМАЦІЯ_8 від 01.08.2023 року №1505 демобілізований ОСОБА_4 направлений до Васильківського міжрайонного МСЕК для встановлення відсотка та причинного зв`язку втрати працездатності, або встановлення інвалідності від поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини.
03.09.2023 року настала смерть ОСОБА_4 під час його перебування за адресою свого проживання АДРЕСА_4 .
04.09.2023 року судово-медичним експертом складено лікарське свідоцтво про смерть №572. З даного лікарського свідоцтва про смерть вбачається, що хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: а) гостра серцево-судинна недостатність, б) атеросклеротична серцево-судинна хвороба, так описана.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.09.2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до висновку експерта №572 від 15.09.2023 року смерть ОСОБА_4 настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами коронарокардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю.
Згідно з протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 23.03.2024 року №1994 встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.
ІНФОРМАЦІЯ_14 мати померлого сина ОСОБА_3 , дружина померлого ОСОБА_1 відносно себе та як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулись до керівника ІНФОРМАЦІЯ_15 із заявами та переліком документів, в яких просили виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_9 старшого солдата ОСОБА_4 .
Як зазначає представник позивачів у відзиві на позовну заяву, позивачі звернулись до Міністерства оборони України з заявами про призначення їм одноразової грошової допомоги з підстав передбачених пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» а саме смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Означені заяви зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_16 01.07.2024 року.
Відповідно до п. 5 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 року №46/д, ОСОБА_3 , 1964 р.н., ОСОБА_1 , 1986 р.н., яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - матері, дружини та сина померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 11.05.2023 у період дії воєнного стану, старшого солдата ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 06.09.2023 та витягу ВЛК від 23.03.2024 № 1994, які звернулися із заявами про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.09.2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Як вбачається в наказі командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 за № 95, старший солдат ОСОБА_4 був ЗВІЛЬНЕНИЙ наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 11.05.2023 № 105-РС у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Згаданим наказом старшого солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 11.05.2023 року. Відтак, старший солдат ОСОБА_4 помер після звільнення з військової служби. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в редакції, чинній на момент смерті військовослужбовця) (далі - Постанова № 168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. У пунктах 1-12 Постанови № 168 зазначено таких осіб: військовослужбовці Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора…. Частиною 9 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу. З огляду на викладене, ОСОБА_4 на дату смерті не мав правового статусу військовослужбовця, оскільки був звільнений з військової служби 11.05.2023. У разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога призначається відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі Постанова № 975). Оскільки смерть старшого солдата ОСОБА_4 настала після його звільнення з військової служби (протягом року після звільнення), право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови №975. Ураховуючи викладене, документи повернути на доопрацювання.
Вважаючи рішення Міністерства оборони України викладене у формі виписки з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 року № 46/д безпідставним та протиправним, позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Водночас основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон№2011-ХІІ), у статті 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, урегульоване нормами ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2011-ХІІ).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII, встановлено, що дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей; 4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.
Відповідно до норм ч. 2 ст. 3 Закону № 2011-XII, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Приписами ст. 4 Закону № 2011-XII, передбачено, що забезпечення виконання Закону № 2011-XII, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Питання призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця регламентоване статтями 16, 16-4 Закону № 2011-XII.
Відповідно до вимог ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 ст. 16 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; 4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; 5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; 6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві; 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби; 8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби; 9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України (ч. 3 ст. 16 Закону № 2011-XII).
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 частини 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч.2 ст.16-1 Закону № 2011-XII).
Згідно з п. п. «а» п. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ, допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Згідно з нормами ч. 2, 3 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Частиною 6 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до ч.ч. 7-9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (ч. 8 ст. 16-3 Закону № 2011-XII).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII).
На виконання вказаної норми Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25.12.2013 № 975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975), який врегульовує питання пов`язані з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з п. 4 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала, зокрема, під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Аналогічно, як і в Законі № 2011-ХІІ, абзацом 2 пункту 5 Порядку № 975, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, розмір допомоги встановлений на рівні 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Крім того, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29.07.2022 № 2489-IX (далі - Закон №2489-IX) ст. 16-2 Закону № 2011-XII, доповнено ч. 3 такого змісту: «Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».
У п. 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 2489-IX, зазначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24.02.2022.
Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 (далі по тексту - Постанова № 168).
Відповідно до змісту абз. 1 п. 2 Постанови № 168 (у редакції від 24.03.2022) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (зокрема, військовослужбовців Збройних Сил) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (Пункт 2 доповнено новим абзацом шостим згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року).
Суд звертає увагу, що аналіз наведених вище норм Постанови № 168 вказує на те, що виплата збільшеного до 15000000 грн. розміру одноразової допомоги згідно пункту 2 Постанови № 168, передбачена для сімей військовослужбовців у таких випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Так, на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі. Такий розмір допомоги передбачений лише на період дії воєнного стану та покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.
Термін «загиблий» у військовій справі - військова втрата, що стосується категорії військовослужбовців, котрі брали участь у військових діях і загинули внаслідок дії противника, як безпосередньо під час бойових дій, так і в разі смерті від поранень (контузії, травми, каліцтва) або інших пошкоджень, несумісних із життям.
Норми Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону № 2011-XII наведено термінологію «загибель (смерть)».
Суд зазначає, що вказане не означає, що поняття загибель та смерть є тотожними, коли мова йде про визначення розміру одноразової грошової допомоги у період дії воєнного стану.
Правова дефініція використаної термінології, що розкриває її зміст, в контексті наведених законів, стосується наслідків загибелі (смерті) особи.
У всіх випадках наслідки для ситуацій, наведених у перерахованих законах однакові.
Відтак, з точки зору законодавчої техніки, є коректним зазначення термінології «загибель (смерть)» як одного поняття, без їхнього розмежування окремо на «загибель» та окремо на «смерть».
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наслідком як загибелі так і смерті особи, є її виключення із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», наслідком як загибелі так і смерті особи є отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що наслідком, як загибелі, так і смерті особи, є виплата одноразової грошової допомоги особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Суд вважає, що питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:
у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини 1 стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 15000000 грн. на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абз. 1 п. 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абз.6 п.2 Постанови №168).
Відтак, чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких є свої законодавчо визначені умови для виплати, на чому цілком обґрунтовано зазначає позивач.
При цьому, розмір допомоги, згідно Постанови № 168 в сумі 15000000 грн, передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме, для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб.
Такий підхід держави у врегулюванні даного питання покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.
Стосовно розмежування понять «загибель» та «смерть», то суд зазначає наступне.
Загибель та смерть мають різне змістове навантаження, хоча й поєднані єдиними наслідками (людина припинила своє існування).
Будь-яка загибель передбачає припинення життя внаслідок впливу зовнішніх чинників стрімкої дії (вибух, постріл, удар, дія хімічних речовин), які не сумісні із життям та не залишають людині шансу вижити.
Смерть, на відміну від загибелі, характеризується припиненням життя через захворювання, які викликають «збої» в функціонуванні (роботі) внутрішніх органів людини, що забезпечують її життєдіяльність.
Якщо ці «збої» були викликані пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим під час захисту Батьківщини, то розмір допомоги визначено на рівні 15000000 грн.
Так, як вже зазначено судом вище, 03.09.2023 року настала смерть ОСОБА_4 під час його перебування за адресою свого проживання АДРЕСА_4 .
04.09.2023 року судово-медичним експертом складено лікарське свідоцтво про смерть №572. З даного лікарського свідоцтва про смерть вбачається, що хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: а) гостра серцево-судинна недостатність, б) атеросклеротична серцево-судинна хвороба, так описана.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.09.2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до висновку експерта №572 від 15.09.2023 року смерть ОСОБА_4 настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами коронарокардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю.
Згідно з протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 23.03.2024 року №1994 встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.
ІНФОРМАЦІЯ_14 мати померлого сина ОСОБА_3 , дружина померлого ОСОБА_1 відносно себе та як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулись до керівника ІНФОРМАЦІЯ_15 із заявами та переліком документів, в яких просили виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_9 старшого солдата ОСОБА_4 .
Як зазначає представник позивачів у відзиві на позовну заяву, позивачі звернулись до Міністерства оборони України з заявами про призначення їм одноразової грошової допомоги з підстав передбачених пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» а саме смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Означені заяви зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_16 01.07.2024 року.
Відповідно до п. 5 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 року №46/д, ОСОБА_3 , 1964 р.н., ОСОБА_1 , 1986 р.н., яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - матері, дружини та сина померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 11.05.2023 у період дії воєнного стану, старшого солдата ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 06.09.2023 та витягу ВЛК від 23.03.2024 № 1994, які звернулися із заявами про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.09.2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Як вбачається в наказі командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 за № 95, старший солдат ОСОБА_4 був ЗВІЛЬНЕНИЙ наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 11.05.2023 № 105-РС у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Згаданим наказом старшого солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 11.05.2023 року. Відтак, старший солдат ОСОБА_4 помер після звільнення з військової служби. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в редакції, чинній на момент смерті військовослужбовця) (далі - Постанова № 168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. У пунктах 1-12 Постанови № 168 зазначено таких осіб: військовослужбовці Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора…. Частиною 9 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу. З огляду на викладене, ОСОБА_4 на дату смерті не мав правового статусу військовослужбовця, оскільки був звільнений з військової служби 11.05.2023. У разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога призначається відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі Постанова № 975). Оскільки смерть старшого солдата ОСОБА_4 настала після його звільнення з військової служби (протягом року після звільнення), право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови №975. Ураховуючи викладене, документи повернути на доопрацювання.
Відтак, причиною смерті солдата ОСОБА_4 стало не поранення/травма/контузія, а саме хронічна ішемічна хвороби серця, яка протікала з явищами коронарокардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю.
Суд зазначає, що первинні медичні документи та матеріали справи містять інформацію про те, що 06.09.2022 року ст. солдат ОСОБА_4 , 1988 р.н. одержав: МВТ. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівого передпліччя та плеча з багатоуламковим переломом діафізу лівої плечової кістки на рівні середньої третини з дефектом кісткової тканини. Сліпі та дотичні множинні поранення лівої кісті з переломом діафізу проксимальної фаланги III пальця та пошкодженням сухожилків згіначів ІІ, ІІІ, ІV пальців лівої кисті. Сліпе поранення м`яких тканин правого передпліччя. Сліпі та наскрізні множинні поранення правої кисті з травматичним відчленуванням І пальця на рівні головки І п`ястної кістки, травматичний відчленуванням III пальця на рівні середньої фаланги правої кисті. Крайовим переломом онови дістальної фаланги II пальця. Сліпе поранення правого стегна з повним пошкодженням та помірним діастазом поверхневої стегнової артерії та вени. Сліпе поранення м`яких тканин правої гомілки з наявністю сторонніх тіл, Посттравматичний правосторонній гемопневмоторакс. Лівосторонній пневмоторакс. Травматичний шок ІІ ст. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 в районі н.п. Бригадирівка (Харківська обл.). Не
під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах
індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний).
Однак, на думку суду, таке поранення, яке отримано 06.09.2022 року не пов`язане із захворюванням чи його ускладненням, яке безпосередньо є причиною смерті, відповідно, він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б родині на отримання допомоги у збільшеному розмірі, згідно Постанови № 168, а саме 15000000 грн.
Відтак, позивачем помилково ототожнюється поняття «загибель або смерть внаслідок поранення» із «смертю внаслідок захворювання».
Судом досліджений висновок експерта №572 від 15.09.2023 року. Експерт дійшов висновків, що причиною смерті ОСОБА_4 є хронічна ішемічна хвороба серця, яка протікала з явищами коронарокардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю.
Водночас експертом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 поранень (контузій, травм, каліцтв).
З урахуванням встановлених обставин суд зазначає, що первинні медичні документи та матеріали справи містять інформацію що ОСОБА_4 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер внаслідок захворювання, відповідно, він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б родині на отримання допомоги у збільшеному розмірі, згідно Постанови № 168, а саме 15000000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузій, травм, каліцтв) військовослужбовців, що давало б підстави на отримання допомоги у розмірі 15000000 грн, а тому позивачі, як рідні військовослужбовця, який помер внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до частини 1 статті 16-1 Закону, мають право саме на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону, у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Варто зазначити, що як вбачається в наказі командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.2023 за № 95, старший солдат ОСОБА_4 був звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 11.05.2023 № 105-РС у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Згаданим наказом старшого солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 11.05.2023 року.
Відтак, старший солдат ОСОБА_4 помер після звільнення з військової служби.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в редакції, чинній на момент смерті військовослужбовця) (далі - Постанова № 168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Установити, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням заінтересованих центральних органів виконавчої влади та державних органів.
Військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.
Курсантам вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, закладів фахової передвищої військової освіти, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 2350 гривень пропорційно часу перебування на службі (навчанні) в розрахунку на місяць.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Частиною 9 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.
З огляду на викладене, ОСОБА_4 на дату смерті не мав правового статусу військовослужбовця, оскільки був звільнений з військової служби 11.05.2023 року.
У разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога призначається відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.
Оскільки смерть старшого солдата ОСОБА_4 настала після його звільнення з військової служби (протягом року після звільнення), право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови №975.
Як на дату прийняття Комісією оскаржуваного рішення, так і на поточну дату, зазначені документи залишаються дійсними, чинними і не скасованими у визначеному законодавством України порядку. Судом встановлено, що позивачі подали заяву про виплату одноразової грошової допомоги на підставі Постанови № 168, а тому, Комісія оцінювала зазначену заяву на відповідність умовам, які встановлені в п. 2 Постанови № 168. З огляду на це, у п. 5 протоколу від 27.12.2024 року № 46/д, Комісія дійшла висновку про те, що Постанова № 168 передбачає те, що саме сім`ям загиблих осіб (тобто військовослужбовців), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Таким чином, Комісія прийняла протокол від 27.12.2024 № 46/д у частині повернення на доопрацювання документів заявників для призначення одноразової грошової допомоги на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. До того ж, Комісія у оскаржуваному рішенні роз`яснила, що у даному випадку, право на отримання одноразової грошової допомоги має визначатися відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови № 975.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку щодо правомірності п. 5 рішення Міністерства оборони України від 27.12.2024 № 46/д про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги.
За висновком суду, позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та задоволенню не підлягають.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В свою чергу, відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 10 вересня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 11 вересня 2025 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 , позивача-2: ОСОБА_3 в особі представника адвоката Кравцова Вадима Віталійовича до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 про протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 вересня 2025 року.

Суддя С. В. Прудник