Справа № 160/21046/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21046/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 ( суддя Захарчук- Борисенко Н.В.) в адміністративній справі №160/21046/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фруталія до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ФРУТАЛІЯ звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 05.02.2024 року №UA110130/2024/000052/1, від 22.02.2024 року №UA110130/2024/000084/1 та від 22.03.2024 року №UA110130/2024/000117/1.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що надані документи у повному обсязі підтверджують факт визначення митної вартості товару за першим (основним) методом за ціною договору, а аргументи відповідача, наведені в оскаржуваних рішеннях (картках відмови до них), щодо підстав перегляду митної вартості були незаконними та необґрунтованими, оскільки позивач одночасно з митною декларацією подав відповідачу всі необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення; ці документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та включали всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Апеляційним переглядом справи встановлено, 7.01.2024 р.) до Контракту сторони визначили до постачання товар: «Апельсини свіжі» вага брутто 26432 кг, вага нетто 24780 кг, ціною 0,62 долара США за 1 кг., «Лимони свіжі» вага брутто 23040 кг, вага нетто 21600 кг, ціною 0,59-0,615 долара США за 1 кг, «Мандарини свіжі» вагою брутто 44880 кг, вага нетто 42075 кг, ціною 0,42 долара США за 1 кг. Загальна вартість за інвойсом склала 45899,10 доларів США. Умови поставки згідно до специфікації №3 від 17.01.2024р. CІF (Інкотермс-2020), Константа, Румунія.

У відповідності до інвойсу №644 від 30.01.2024 р. (специфікація №6 від 30.01.2024 р.) до Контракту сторони визначили до постачання товар: «Апельсини свіжі» вагою брутто 45552 кг, вага нетто 42705 кг, ціною 0,50 долара США за 1 кг. Загальна вартість за інвойсом склала 21352,50 доларів США. Умови поставки згідно до специфікації №6 від 30.01.2024р. CІF (Інкотермс-2020), Константа, Румунія.

У відповідності до інвойсу №710 від 04.03.2024р. до Контракту сторони визначили до постачання товар: «Мандарини свіжі» вага брутто 26208 кг, вага нетто 24960 кг, ціною 0,560 долара США за 1 кг., «Апельсини свіжі» вага брутто 23136 кг, вага нетто 21690 кг, ціною 0,53 долара США за 1 кг. Загальна вартість за інвойсом склала 25473,30 доларів США. Умови поставки згідно до інвойсу №710 від 04.03.2024р. CІF (Інкотермс-2020), Константа, Румунія.

З метою митного оформлення вищезазначених товарів до Дніпровської митниці Позивачем було подано:

1. 05.02.2024 року електронну митну декларацію №24UA28U7 (далі ЕМД-1) за інвойсом №618 від 17.01.2024 р. (специфікація №3 від 17.01.2024 р.) до Контракту з необхідним пакетом документів. Митну вартість товару було визначено та заявлено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки відповідно до ст. 57 Митного кодексу України (далі МК України) основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Разом із митними деклараціями позивачем надані митному органу наступні документи: Сертифікат якості № 17-01/2024-11 від 17.01.2024 року; Рахунок-фактура (iнвойс) № 618 від 17.01.2024 року; Коносамент № 235434875 від 19.01.2024 року; Автотранспортна накладна № 0608 31.01.2024 року; Автотранспортна накладна № 357 від 31.01.2024 року; Автотранспортна накладна № 877 від 31.01.2024 року; Автотранспортна накладна № 942 від 31.01.2024 року; Супровідний документ T1 № 24ROCT39 від 01.02.2024 року; Супровідний документ T1 № 24ROCT47 від 01.02.2024 року; Супровідний документ T1 № 24ROCT63 від 01.02.2024 року; Супровідний документ T1 № 24ROCT98 від 01.02.2024 року; Фітосанітарний сертифікат № 0099171 від 27.01.2024 року; Сертифiкат про походження товару № A 1109745 від 27.01.2024 року; Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1 від 03.01.2024 року; Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 16 від 25.01.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 25.01.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 05.02.2024 року; Специфікація виробника товару № 17-01/2024-11 від 17.01.2024 року; Страховий поліс № 6 від 05.02.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 16.02.2022 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 20.01.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 3 від 25.01.2024 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 17/01-2022 від 17.01.2022 року; Договір про надання послуг митного брокера № 11/12/2023-1 від 11.12.2023 року; Договір (контракт) про перевезення № UA002487734 від 19.01.2024 року; Договір (контракт) про перевезення від 01.02.2022 року.

Митниця направила ТОВ «ФРУТАЛІЯ» повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання всіх поданих декларантом документів встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

За митною декларацією від 05.02.2024 № №24UA28U7 встановлено, що:

1) Згідно пункту 4.1 контракту умови оплати товару визначаються інвойсом. Інвойс від 17.01.2024 № 618 містить відомості щодо умов оплати 50% передплата, 30% при отриманні копій документів, 20% через тиждень після доставки товару. Слід зазначити, що інвойс не містить визначених умов поставки товару, а також пункту переходу ризиків відповідно до умов поставки. При цьому згідно умов додаткової угоди до контракту від 20.01.2024 №2 зазначено, що умови поставки на партію зазначаються в тому числі в інвойсі. Крім того, інвойс від 17.01.2024 № 618 не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений.

2) До митного контролю надано платіжні документи від 03.01.2024 №1, від 25.01.2024 №16 на суми оплати 55221,10 дол.США та 25000 дол.США відповідно. В гр.70 цих платіжних документів міститься посилання лише на контракт від 17.01.2022 № 17/01-2022 та не містять посилання на інвойс, згідно якого відповідно до положень договору має бути здійснено передплату за товар перед його відвантаженням. Числові значення за платіжними документами в сумі складають 80221,10 дол.США, в той час як до митного контролю заявлено 45899,10 дол.США, при цьому враховуючи відсутність відомостей щодо призначення платежу у платіжних документах неможливо здійснити ідентифікацію оплати з оцінюваною партією товару. Враховуючи вищезазначене, надані платіжні доручення в іноземній валюті не містять реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару. Платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (у разі коли відповідно до умов відповідних зовнішньоекономічних договорів такий авансовий платіж мав здійснюватися лише після отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару

3) Додатковою угодою від 16.02.2022 №1 передбачено банк-кореспондент, проте в платіжних документах відомості щодо такого банку відсутні. Назва банку, його адреса, номер рахунку та номер світ-коду зазначені у інвойсі від 17.01.2024 № 618 не відповідають відповідним відомостям зазначеним у платіжних документах від 03.01.2024 № 1, від 25.01.2024 №16.

4) До митного контролю заявлено умови поставки CIF Константа. Відповідно до умов поставки CIF продавець має здійснити обов`язкове страхування товару, враховуючи той факт, що портом розвантаження товару є м. Константа, при цьому пунктом призначення є м. Рені, крім морського шляху наявний сухопутний шлях. Проте до митного контролю морські страхові та сухопутні страхові документи не надано. Натомість надано лист від 05.02.2024 №6, щодо відсутності страхування, що суперечить заявленим до митного контролю умовам поставки товару. Пункт поставки на умовах CIF Константа фігурує лише в специфікації від 17.01.2024 №17-01/2024-11. В інших документах немає прямої вказівки на умови поставки CIF Константа.

5) Перевізником згідно транспортних документів CMR від 31.01.2024 №№357, 877, 942 виступає український суб`єкт PE «Stoles-Trans» (). Договір з таким суб`єктом до митного контролю не надано. До митного контролю надано документ від 25.01.2024 № згідно якого вартість переміщення товару за маршрутом м. Константа м. Дніпро складає 6800 дол.США Враховуючи, що перевізник надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо перевізником, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. До митного контролю надано лист від 05.02.2024 №б/н про розподіл таких витрат до митного кордону України та після. Документ має інформаційний характер та не дає розуміння формування складових та принципу розділення вартості. Інших документів, що підтверджують саме такий розподіл вартості перевезення до митного контролю не надано.

6) Згідно положень вищезазначеного контракту від 17.01.2022 № 17/01-2022 пункту 7.1 наявні відомості щодо експортної декларації, яка має бути в складі документів, проте такий документ до митного контролю не надано.

2. 22.02.2024 року електронну митну декларацію №24UA74U3 (далі ЕМД-2) за інвойсом №644 від 30.01.2024 р. (специфікація №6 від 30.01.2024 р.) до Контракту з необхідним пакетом документів. Митну вартість товару було визначено та заявлено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки відповідно до ст. 57 Митного кодексу України (далі МК України) основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції)

Разом із митними деклараціями позивачем надані митному органу наступні документи: Сертифікат якості № 30-01/2024-11 від 30.01.2024 року; Пакувальний лист від 30.01.2024 року; Рахунок-фактура (iнвойс) № 644 від 30.01.2024 року; Коносамент № 235924438 від 10.02.2024 року; Автотранспортна накладна №046 від 16.02.2024 року; Автотранспортна накладна № 4587 від 16.02.2024 року; Фітосанітарний сертифікат № 0161969 від 11.02.2024 року; Сертифiкат про походження товару № A 1114447 від 11.02.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 14.02.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.02.2024 року; Специфікація виробника товару № 6 від 30.01.2024 року; Страховий поліс № 7 від 21.02.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 16.02.2022 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 20.01.2024 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 17/01-2022 від 17.01.2022 року; Договір про надання послуг митного брокера № 11/12/2023-1 від 11.12.2023 року; Договір (контракт) про перевезення № UA00248734 від 19.01.2024 року; Договір (контракт) про перевезення від 01.02.2022 року;

Митниця направила ТОВ «ФРУТАЛІЯ» повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання всіх поданих декларантом документів встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

За митною декларацією від 22.02.2024 №24UA74U3 встановлено, що:

1) Згідно пункту 4.1 контракту умови оплати товару визначаються інвойсом. Інвойс від 30/01/24 № 644 містить відомості щодо умов оплати 100% оплата після доставки товару. Враховуючи умови поставки товару, що зазначені у інвойсі CIF Constanta, постачання товару здійснюється до порту м. Константа. Враховуючи дати транспортних документів накладних CMR за номерами 046 та 4587 від 16/02/24 товар був перевантажений після здійснення доставки до порту м. Константа, що в свою чергу свідчить про те, що оплата за товар згідно з відомостями інвойсу від 30/01/24 № 644 має бути здійсненою, проте до митного контролю платіжні документи, що підтверджують числові значення сплаченої суми за товар не надано

2) До митного контролю документ специфікація від 30/01/24 №6 містить розбіжності в відомостях із документом інвойс від 30/01/24 № 644 в частині строків оплати товару (в зазначеній специфікації відстрочка платежу становить 60 днів після доставки товару). Слід зазначити, що інвойс від 30/01/24 № 644 не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини 2 статті 53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. До митного контролю такі документи не надано.

3) Назва банку, його адреса, номер рахунку та номер світ-коду зазначені у інвойсі від 30/01/24 № 644 не відповідають відповідним відомостям зазначеним у контракті від 17.01.2022 № 17/01-2022 та його додатках;

4) До митного контролю у товаросупровідних документах на оцінюваний товар заявлено умови поставки CIF Константа. Відповідно до умов поставки CIF продавець має здійснити обов`язкове страхування товару, враховуючи той факт, що портом розвантаження товару є м. Константа. Проте до митного контролю страхові документи не надано. Натомість надано лист від 21.02.2024 №7, щодо відсутності страхування, що суперечить заявленим до митного контролю умовам поставки товару.

5) Згідно відомостей коносаменту від 10/02/24 № 235924438 найменуванням судна, яке здійснювало перевезення товару з порту Єгипту до порту Румунії є AS Nina, рейс 406N, в той час як до митного контролю заявлено відомості щодо транспортного засобу із назвою NOVIODUNUM1. Даний факт свідчить про можливі здійснені операції з перевантаження товару, відомості щодо таких операцій та їх вартості відсутні серед наданих до митного контролю документів. До митного контролю надано рахунок на оплату транспортних послуг від 14/02/24 № (переклад документу відсутній), який містить відомості щодо вартості послуг з перевезення наземним шляхом на рівні 7000 дол.США без зазначення розподілу вартості такого перевезення за конкретними пунктами до митного кордону та після митного кордону. Крім того, зазначений рахунок не містить посилання на договір в рамках якого він виданий. Наданий до митного оформлення документ: довідка щодо транспортних від 21/02/24 № б/н не є бухгалтерським документом, крім того даний документ не містить відомостей в рамках якого договору він наданий. Враховуючи, що перевізник надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо перевізником, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню.

6) Надана декларантом довідка від 21/02/24 № б/н має інформаційний характер, не дає розуміння формування складових та принципу розділення вартості 7000 долл.США , зазначеної у рахунку від 14/02/24 № . За зазначеним маршрутом декларантом не надано, платіжні документи , що унеможливлює здійснити перевірку розрахунку вартості таких послуг.

3. 22.03.2024 року електронну митну декларацію №24UA50U5 (далі ЕМД-3) за інвойсом №710 від 04.03.2024р. до Контракту з необхідним пакетом документів. Митну вартість товару було визначено та заявлено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки відповідно до ст. 57 Митного кодексу України (далі МК України) основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Разом із митними деклараціями позивачем надані митному органу наступні документи: Сертифікат якості № 04-03/2024-11 від 04.03.2024 року; Пакувальний лист від 04.03.2024 року; Рахунок-фактура (iнвойс) № 710 від 04.03.2024 року; Коносамент № CFA0665374 від 08.03.2024 року; Автотранспортна накладна № 7938 від 15.03.2024 року; Автотранспортна накладна № 7975 від 15.03.2024 року; Фітосанітарний сертифікат № 0173520 від 10.03.2024 року; Сертифiкат про походження товару форми A № A 1118100 від 10.03.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № UAIM0386050 від 14.03.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 20.03.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 20.03.2024 року; Специфікація виробника товару № 9 від 04.03.2024 року; Страховий поліс № 9 від 19.03.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 16.02.2022 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 20.01.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 29.01.2024 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 17/01-2022 від 17.01.2022 року; Договір про надання послуг митного брокера № 11/12/2023-1 від 11.12.2023 року; Договір (контракт) про перевезення № 0/4 від 03.01.2010 року; Договір (контракт) про перевезення № 3030 від 29.02.2024 року.

Митниця направила ТОВ «ФРУТАЛІЯ» повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання всіх поданих декларантом документів встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

За митною декларацією від 22.03.2024 №24UA50U5 встановлено, що:

1) Згідно пункту 4.1 контракту умови оплати товару визначаються інвойсом. Інвойс від 04.03.2024 № 710 містить відомості щодо умов оплати 100% оплата протягом 60 днів після доставки товару. Враховуючи умови поставки товару, що зазначені у інвойсі CIF Constanta, постачання товару здійснюється до порту м. Константа. Слід зазначити, що інвойс від 04.03.2024 № 710 не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини 2 статті 53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. До митного контролю такі документи не надано.

2) Назва банку, його адреса, номер рахунку та номер світ-коду зазначені у інвойсі від 04.03.2024 № 710 не відповідають відомостям зазначеним у контракті від 17.01.2022 № 17/01-2022 та його додатках.

3) Відомості щодо якісних характеристик товару та опис товару відрізняється між собою серед наданих до митного контролю документів. Так, пакувальний лист від 04.03.2024 №б/н містить опис товару в тому числі : «Fresh Navel Oranges», «Mandarins» та відомості щодо сортності товару «class I», в той час як наданий до митного контролю інвойс від 04.03.2024 № 710 містить опис товару в тому числі без зазначення сортності. Фітосанітарний сертифікат від 10/03/24 №0173520 містить опис товару в тому числі «Fresh Mandarins (Morket)», відомості щодо такого опису товару відсутні серед наданих до митного контролю документів та відрізняються від заявлених до митного контролю даних. Враховуючи відсутність перекладів вищезазначених документів, якісні характеристики не підтверджено документально. Сорт та вид оцінюваного товару впливає на числові значення митної вартості товару.

4) До митного контролю у товаросупровідних документах на оцінюваний товар заявлено умови поставки CIF Константа. Відповідно до умов поставки CIF продавець має здійснити обов`язкове страхування товару, враховуючи той факт, що портом розвантаження товару є м. Константа. Проте до митного контролю страхові документи не надано. Натомість надано лист від 19.03.2024 №9, щодо відсутності страхування, що суперечить заявленим до митного контролю умовам поставки товару.

5) Згідно відомостей коносаменту від 08/03/24 № CFA0665374 найменуванням судна, яке здійснювало перевезення товару з порту Єгипту до порту Румунії є CMA CGM Volga (номер рейсу відсутній), в той час як до митного контролю заявлено відомості щодо транспортного засобу із назвою NOVIODUNUM1. Даний факт свідчить про можливі здійснені операції з перевантаження товару, відомості щодо таких операцій та їх вартості відсутні серед наданих до митного контролю документів.

6) Документ від 18.03.2024 №delivery order містить відомості щодо митної декларації «European Customs MRN», на підставі якої здійснюється постачання, проте до митного такий документ не надано.

7) До митного контролю надано рахунок на оплату транспортних послуг від 14.03.2024 № UAIM0386050, який містить відомості щодо вартості послуг з перевезення наземним шляхом без зазначення розподілу вартості такого перевезення за конкретними пунктами до митного кордону та після митного кордону. Крім того, зазначений рахунок не містить посилання на договір в рамках якого він виданий. Також, даний рахунок містить відомості щодо номеру рейса, відомості щодо якого відсутні у вищезазначеному коносаменті. Надані до митного оформлення документи: довідки щодо транспортних витрат від 20.03.2024 № б/н б/н1 не являються бухгалтерськими документами, крім того дані документ не містять відомостей в рамках якого договору вони надані. Враховуючи, що перевізник надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо перевізником, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню.

Таким чином, Дніпровською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровська митниця зобов`язала позивача у 10-денний термін надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) за наявності транспортні документи; 4) митну декларацію країни відправлення.

ТОВ «ФРУТАЛІЯ» повідомило митний орган про неможливість подання додаткових документів у 10-денний термін.

За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, відповідачем було прийнято:

- рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2024 року №UA110130/2024/000052/1;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 22.02.2024 року №UA110130/2024/000084/1;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 22.03.2024 року №UA110130/2024/000117/1.

За результатами контролю співставлення до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.

Коригування митної вартості товарів проведено за рішенням про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу, з використанням наявної у митного органу інформації, що наявна в ЦБД.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Приписами ст. 49 МК України унормовано, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положеннями ст. 53 МК України закріплений перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України унормовано, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч. 4 ст. 53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За правилами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрем, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Заразом у розумінні наведених нормативних приписів сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За правилами ч. 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч. 2 ст. 54 МК України).

Крім того, ч. 1 ст. 58 МК України встановлено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У ч. 2 цієї норми умови, за яких такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання ч. 4 і 5 ст.58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями ст. 64 МК України.

За змістом ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Водночас митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

При цьому митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та вказати документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, визначені в ч. 2 ст. 53 МК України.

Частиною 4 ст. 54 МК України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі № 804/14964/15, від 02.05.2024 у справі №520/22458/23) акцентував на тому, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч. 2 ст.53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Ненадання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

У разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості судом підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.

Щодо доводів апелянта про відсутність в інвойсі визначених умов поставки товару, слід зазначити наступне.

Якщо в інвойсі відсутні умови поставки товару, це не є критичним недоліком, оскільки інвойс не завжди обов`язково повинен їх містити, особливо якщо умови поставки зазначені в окремому договорі купівлі-продажу.

В такому разі, відсутність умов поставки в інвойсі не впливає на його юридичну силу як документа, що підтверджує вартість та перелік товарів, і за наявності інших обов`язкових реквізитів він може вважатися дійсним первинним документом.

Безпідставність таких тверджень апелянта в обґрунтування своїх міркувань щодо правильності винесеного рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2024 року №UA110130/2024/000052/1 полягає в тому, що інвойс супровідний документ: в міжнародній торгівлі інвойс в першу чергу слугує для фіксації переліку товарів, їхньої кількості, вартості та реквізитів учасників угоди.

Умови поставки, детально прописуються в окремому договорі купівлі-продажу, який є основним документом, що регулює відносини між продавцем і покупцем.

На відміну від договору, законодавство не вимагає включення умов поставки в сам інвойс, особливо якщо ця інформація є в іншому документі.

Щодо доведеності митної вартості платіжними документами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 08.07.2022 у справі №815/1718/16, спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором. У постанові від 27.04.2023 у справі №є820/3767/16 Верховний Суд акцентував на тому, що розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.

Щодо відсутності відомостей в платіжних документах про банк-кореспондент який передбачено додатковою угодою.

Якщо в платіжних документах відсутня інформація про банк-кореспондент, хоча це передбачено додатковою угодою, це може свідчити про помилку при оформленні документа, необхідність уточнення реквізитів у банку, або про порушення умов договору, що вимагає звернення до банку для з`ясування ситуації та виправлення помилки.

Разом з тим, відповідач не визначає умови, які стосуються банку-кореспондента.

Навіть, якщо банк підтвердить, що інформація банку-кореспондента повинна бути присутня, то ця обставина може погіршити становище декларанта, оскільки відсутність банку-кореспондента може призвести до затримки або помилки в платежі, оскільки банк може не знати, куди направити кошти.

Щодо морського страхування.

Морське страхування це захист майнових інтересів сторін від ризиків, пов`язаних з морськими перевезеннями, що охоплює страхування судна, вантажу та відповідальності перед третіми особами.

Обов`язковість морського страхування для декларанта в Україні не встановлена як загальна вимога законодавства. Однак, така обов`язковість може виникати для декларанта залежно від умов договору перевезення, міжнародних правил чи вимог страхувальника (наприклад, покупця товару), що зобов`язують укласти договір морського страхування для захисту вантажу чи судна.

Зазначаючи про відсутність у декларанта документів щодо морського страхування, відповідач не перевірив чи передбачено їх складання у контракті.

Якщо умовами контракту на купівлю-продаж товару передбачено, що страхування здійснює декларант, або якщо страхувальник (наприклад, перевізник) вимагає від декларанта надати договір морського страхування. Страхування вантажу не проводилось. А тому, такі доводи митного органу є безпідставними.

Стосовно твердження митного органу, що спірна довідка про транспортні витрати не є належним доказом, суд зазначає, що такі доводи є помилковими, з огляду на те, що вона містить інформацію про вартість перевезення, вказано надавача послуг, пункти навантаження та розвантаження, які співпадають із зазначеними в наданій до митного оформлення автотранспортній накладній.

Таким чином, враховуючи в сукупності наявну у довідці інформацію у суду не виникає сумніву щодо ідентифікації її саме до цієї поставки. А тому, такі доводи відхиляються судом.

Митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Покликаючись на виявлені недоліки у митній декларації країни відправлення, відповідач не наводить розбіжностей у документах та складових митної вартості, що могли бути усунені після дослідження декларації країни відправлення.

Разом з тим, суд зауважує, що не впливають на визначення складових митної вартості відомості у митних деклараціях, автотранспортних накладних та у деклараціях країни відправлення про країну відправлення, перевізника, місце та дату завантаження, оскільки поставка товару покупцеві включена у вартість товару, зазначену в інвойсі, та здійснюється продавцем незалежно від перевізника, місця та дати завантаження товару. Відсутність відміток в автотранспортних накладних про перетин кордону України та у деклараціях країни відправлення відміток митного органу, через яку здійснювався експорт товарів не впливає на правильність визначення усіх числових значень складових митної вартості товарів. Більш того, вказані документи не визначають числові складові митної вартості.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладену у постановах від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 26.05.2022 у справі №560/355/19, відповідно до якої у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Спірні рішення митного органу таких пояснень не містить.

Таким чином, підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки, та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Крім того, вимоги ч. 3, 4 ст.53 та ч. 2 ст. 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах, що дозволяє суду виснувати, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 в адміністративній справі №160/21046/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 серпня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова