Справа № 753/2820/25
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2820/25
провадження № 2-а/753/138/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Петрової Т.О.,

представника позивача Бондюка Б.В.,

представника відповідача - Латонової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бондюк Б.В. звернувся до суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.01.2025 року через мобільний застосунок «Приват24» він дізнався про те, що у нього заблоковані карткові рахунки на підставі постанови головного державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні №76991406 від 28.01.2025 року.

Як було з`ясовано в подальшому,підставою для відкриття виконавчого провадження № 76991406 є постанова № ПС 001795 про накладення адміністративного стягнення від 05.11.2024 року винесена в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком.

Зі змісту постанови вбачається, що 19.08.2024 року о 16 год. 40 хв., перебуваючи в зоні габаритно-вагового контролю за адресою м. Київ, Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗС «Амік»), водій ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем Scania НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ), здійснив відмову від проходження габаритного вагового контролю, чим порушив ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 188-57, ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою оскільки вважає, що вона є протиправною, винесена з порушенням чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи та є такою, що підлягає скасуванню.

Факт фіксації адміністративного правопорушення мав місце 19.08.2024 року, в той же час як оскаржувана постанова винесена 05.11.2024 року, тобто з пропуском 2-місячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Також,позивач, належним чином не був поінформований про дату, місце та час розгляду адміністративного матеріалу.

Інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення, не було зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі. В оскаржуваній постанові не зазначено яку правову норму було порушено саме позивачем, що позбавляє останнього можливості здійснювати власний захист.

Крім того, оскаржувана постанова не містить відомостей, що позивач 19.08.2024 року перебував за кермом транспортного засобу «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 , отже, до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка не вчиняла адміністративного правопорушення та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 та ст. 188-57 КУпАП.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін (а.с. 55-56).

02.05.2025 року від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позов, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування посилається на те, що ст. 14-2 КУпАП передбачено, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами 2 і 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві (філія ГСЦ МВС) №31/26-9071 від 10.09.2024 (вх.№38333/0/22-24 від 02.10.2024) транспортний засіб марки «SCANIA» моделі «R420», 2008 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , станом на 31.08.2024, перебуває на реєстраційному обліку на ім`я ОСОБА_1 , дата реєстрації 15.05.2013. Таким чином, саме позивач ОСОБА_1 повинен відповідати за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП. З метою недопущення уникнення відповідальності посадовою особою вантажовідправника, листом від 14.10.2024 № 90268/30/24-24 позивача ОСОБА_1 було повідомлено щодо участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення 05.11.2024 року. Листом від 21.10.2024 № 92490/30/24-24 позивача повторно було повідомлено щодо участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення 05.11.2024 року. Отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відповідача, як відправника листа. На розгляд адміністративної справи позивач ОСОБА_1 не прибув, жодних пояснень щодо спростування зафіксованого порушення не надав. В результаті розгляду справи, за рішенням начальника Відділу державного нагляду (контролю) в м. Києві, було прийняте рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.11.2024 № ПС 001795, за порушення ч. 3 ст. 132-1 КУпАП. Копія постанови направлена позивачу листом від 07.11.2024 року за № 98410/30/24-24. Водночас розгляд відповідачем справи з перевищенням двомісячного строку, встановленого Порядком № 1567, не є тим порушенням, яке має тягнути обов`язкове скасування прийнятої за результатами розгляду постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, оскільки такий штраф накладено з дотриманням строків, встановлених частиною 1 статті 250 ГК України, а саме: протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення. Вважає дії уповноважених осіб Укртрансбезпеки під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України (а.с. 67-129).

07.05.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бондюка Б.В. надійшла відповідь на відзив, у якій він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що в силу п. 7 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність визначених ст. 38 КУпАП строків. Натомість, відповідачем ці строки було пропущено. Відповідачем не надано докази того, що повідомлення про розгляд справи дійсно було направлено на адресу позивача, оскільки не надано опис вкладення у лист № 156. Крім того, дане адміністративне правопорушення, не було зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (а.с. 149-163).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бондюк Б.В. підтримав позов з підстав викладених у ньому та просив задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Латонова Т.А. заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

19.08.2024 року о 16 год. 40 хв., перебуваючи в зоні габаритно-вагового контролю за адресою м. Київ, Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗС «Амік»), водій ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем марки «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив відмову від проходження габаритного вагового контролю.

Ознаками порушення нормативів вагових або габаритних параметрів є завантаження транспортного засобу вище бортів кузова,просідання вузлів підвіски транспортного засобу, що підтверджується Рішенням про супроводження автомобільного транспортного засобу від 19.08.2024 року (а.с. 89).

19.08.2024 року о 16 год. 45 хв. транспортний засіб марки «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 було заблоковано через ознаки порушень нормативів вагових або габаритних параметрів до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кіломентів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборону подальшого руху такого транспортного засобу, що підтверджується Актом про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу від 19.08.2024 року (а.с. 90).

Перебування автомобіля марки «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗС «Амік») підтверджується фотознімками, зробленими на місці вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 80, 82, 86, 92, 98).

Факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження габаритного вагового контролю зафіксовано у Акті № 002325 від 19.08.2024 року (а.с. 88).

Під час проведення працівниками відповідача рейдової перевірки (перевірки на дорозі) здійснювалось використання засобу відео фіксації процесу перевірки та виявленого правопорушення, що підтверджується Доповідною запискою старшого державного снпектора Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Антона Баранцова б/н від 19.08.2024 року (а.с. 79).

Транспортний засіб «Scania» моделі «R420», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває на реєстраційному обліку на ім`я позивача ОСОБА_1 , дата реєстрації 15.05.2013 року, що підтверджується Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві (філія ГСЦ МВС) №31/26-9071 від 10.09.2024 (вх.№38333/0/22-24 від 02.10.2024) (а.с. 107).

Згідно з товарно-транспортною накладною №140173 від 19.08.2024 року, вантажовідправником є ТОВ «ДБУ «МЕГАПОЛІС» (, адреса місцезнаходження: 04053, Україна, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок, 3/5, офіс, 4) (а.с. 87).

21.10.2024 року на адресу проживання позивача ОСОБА_1 уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті направлено лист за №996 з повідомленням про вручення, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 21.10.2024 року та Списком згрупованих відправлень (а.с. 104-105).

05.11.2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

В результаті розгляду справи було прийнято рішення про винесення постанови про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення № ПС 001795 від 05.11.2024 року у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн. (а.с. 14).

Позивач вважає вказану постанову протиправною та незаконною, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Відповідно до ч. 2ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з приписами ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст. 279-1279-8 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил користування автомобільним транспортом, і, зокрема, про адміністративні правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30(далі Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. п. 1, 7 Положення про Державну службу України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі тощо.

Положеннями ч. 3 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа-фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу-належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковою умовою вищевказаного суб`єктного складу осіб які притягуються до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 132-1 КУпАП, є те, що таке правопорушення має бути зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відеозапису фіксації процесу розмови з водієм автомобіля марки «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 19.08.2024 року матеріали справи не містять та не були надані відповідачем відзивом на підтвердження його позиції у справі.

За відсутності такого відеозапису, суд позбавлений можливості перевірити чи мала місце категорична відмова водія вказаного вище транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що у даному випадку правопорушення було зафіксовано не в автоматичному режимі, чи лише за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а безпосередньо працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті під час зупинки транспортного засобу «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 при проведенні рейдової перевірки, що також підтверджується Доповідною запискою старшого державного інспектора Антона Баранцова від 19.08.2024 року.

Фотознімки автомобіля марки «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 , надані відповідачем, суд не приймає як належний доказ, оскільки вони не підтверджують факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, зокрема факту відмови водія ОСОБА_3 від проходження габаритно-вагового контролю.

Водночас, матеріали справи не містять і копію протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого 05.11.2024 року була винесена оскаржувана постанова № ПС 001795 про накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_4 у розмірі 51 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

З інших наявних доказів судом встановлено, що особу водія транспортного засобу достовірно ідентифіковано уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, а факт відмови саме ОСОБА_2 , як водія, від проходження габаритно-вагового контролю, зафіксовано в Акті № 002325 від 19.08.2024 року. Разом із цим, щодо ОСОБА_2 не складено протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Доказів присутності позивача ОСОБА_1 під час спроби здійснити габаритно-ваговий контроль 19.08.2024 року матеріали справи також не містять.

З огляду на все вищевикладене, відсутні підстави вважати, що у діях позивача ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, адже з огляду на його відсутність на місці вчинення вказаного правопорушення, позивач жодним чином не зміг вчинити дії, які відповідають об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Отже, відсутні підстави для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача - закриттю.

У відповідності до ст. 139 КАС України судовий збір підлягає до стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 132, 139, 241-245, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №ПС 001795 від 05.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1, 188-57 КУпАП, шляхом накладення штрафу у розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51.

Суддя: Осіпенко Л.М.