Справа № 400/541/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/541/25

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 400/541/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Центральна Військово-лікарська комісія Збройних Сил України, про визнання протиправною та скасування постанови, оформленої довідкою від 01.08.2024, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2024 про визнання ОСОБА_1 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

- зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути військово-медичні документи та здійснити повторне обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення придатності чи непридатності до військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не згоден із довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2024 про визнання ОСОБА_1 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, оскільки таке суперечить дійсним обставинам справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 28.04.2025 у справі № 400/541/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не з`ясував чи дійсно було проведено всебічне обстеження, чи були враховані всі скарги позивача на свій стан здоров`я, чи відповідали надані медичні висновки реальному стану здоров`я позивача на момент проведення огляду.

- суд першої інстанції не врахував, що під час проходження військово-лікарської комісії відповідачем не було належним чином оцінено проведені аналізи, оскільки позивач повідомив про наявність у нього діагнозу «цукровий діабет», однак цей факт був проігнорований, а додаткові обстеження не були призначені, відтак, така бездіяльність є порушення встановленого порядку проходження ВЛК;

- інші доводи відтворюють зміст позовної заяви.

Відповідач процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно матеріалів справи, позивач є військовозобов`язаною особою відповідно до ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу. 01.08.2024 позивач на базі ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов військову лікарську комісію. Під час проходження якої неодноразово повідомляв про суттєві проблеми зі здоров`ям, які унеможливлюють проходження військової служби. Скарги на стан здоров`я при проходженні ВЛК відповідачем не приймались. На думку позивача, таке рішення комісії є незаконним та протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Позивач також зазначив, що оскаржив довідку ВЛК до Центральної ВЛК ЗСУ 03.12.2024.

06.01.2025 було направлено запит щодо стану розгляду скарги, однак відповіді не отримав.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 , проведено дослідження крові, флюорографічне обстеження грудної клітини, дали заключення терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, лор, дерматовенеролог, психіатр, стоматолог, нарколог, визначено діагноз, захворювань, що має позивач та висновок щодо його придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Згідно довідок, які залучив позивач, він має такі захворювання: посттравматичний деформуючий артроз правого гомілково - ступневого суглоба третьої стадії з кістозною трансформацією таранної та н/з, великогомілкових кісток та тенденцією до анкілозування суглобу, хронічний остеомієліт н/з великогомілкової кістки, стороннє тіло великогомілкової кістки, п`яткову шпору, подагру, остеоартроз підтаранного суглобу та таранно-човноподібного зчленування 3-ої стадії відповідно до консультаційних висновків спеціалістів.

Також, позивач має хронічний остеомієліт н/з великогомілкової кістки, що є запаленням кістки, внаслідок гострої фази супроводжується поліпшенням загального стану, але гострий біль та рухливість ноги зберігається.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з Картки обстеження та медичного огляду щодо ОСОБА_1 , він був оглянутий всіма необхідними лікарями, а саме терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, лором, дерматовенерологом, психіатром, стоматологом, наркологом, визначено діагноз, захворювань, що має позивач та висновок щодо його придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Таким чином, суд виснував, що відносно позивача було повністю дотримано процедуру проходження військово-лікарської комісії.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону № 2232, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Згідно п. 1.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 2.1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) дистанційно.

Відповідно до п. 2.2 Положення № 402 штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

У відповідності до п. 3.1 Положення № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників районного територіального центру комплектування та соціальної підпримки на збірних пунктах районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК при районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 3.2 Положення № 402, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Разом з тим, під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Таким чином, відповідно до п. 3.2 Положення № 402, для прийняття рішення військово-лікарською комісією про придатність чи не придатність військовозобов`язаного до військової служби, обов`язковою умовою є його огляд хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом. Решти лікарів, лише у разі необхідності за медичними показниками.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Картки обстеження та медичного огляду щодо ОСОБА_1 , позивач був оглянутий всіма необхідними лікарями, а саме терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, лором, дерматовенерологом, психіатром, стоматологом, наркологом, визначено діагноз, захворювань, що має Позивач та висновок щодо його придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Таким чином, на думку колегії суддів, щодо позивача було повністю дотримано процедуру проходження військово-лікарської комісії.

Оцінюючи доводи апелянта про те, що матеріалами справи підтверджено факт наявності у позивача певних діагнозів, а також інших захворювань, оцінка яким не надана під час проведення ВЛК, колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 відповідно до яких у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Згідно з висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для встановлення причинного зв`язку захворювання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.

Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 160/31586/23.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2024 про визнання ОСОБА_1 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд зауважує, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку Комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК, яка наділена таким правом.

Пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 визначено, що постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Отже, за аналізу положень пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402, слідує висновок, що Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК, якою, з огляду на норми п. 2.3.4, 2.4.5. розділу І Положення № 402, за обставин цієї справи, є 18 Регіональна військово - лікарська комісія.

Проте, матеріали справи не містять доказів оскарження постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2024 до ВЛК регіону.

Інші доводи апеляційної скарги, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 400/541/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді А.Г. Федусик Г.В. Семенюк