Справа № 160/13573/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіМаковської О.В.
за участі секретаря судового засіданняДубовика Г.Е.
представника позивача представника відповідача Неміріч І.І. Стельмах І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольги Леонідівни до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольги Леонідівни до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України, в якій позивач просить:
-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №615/5 від 03.03.2025 у частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме пункту 4;
-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України 766/5 від 17.03.2025 у частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме пункту 3;
-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України 775/5 від 17.03.2025 у частині анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме пункту 1. 2 та відновити доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що оскаржувані накази прийняті необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення. Позивач наголошує, що до неї застосовано заходи відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав за реєстраційні дії, які нею не проводились. Також, позивач акцентує увагу суду на тому, що вона самостійно направила на адресу Міністерства юстиції України повідомлення державного реєстратора про виявлення ним факту використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами за вих. №01/01-16 від 09.01.2025. Не зважаючи на вказане, відповідачем прийнято оскаржувані накази про анулювання доступу до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.06.2025.
В підготовче засідання 04.06.2025 сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 18.06.2025.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування власної правової позиції зазначає, що рішення щодо тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав від 03.03.2025 № 615/5, від 17.03.2025 № 766/5 та щодо анулювання доступу до Державного реєстру прав від 17.03.2025 № 775/5 прийняті з дотриманням законодавства та процедур і відповідають законності. Відповідач зазначає, що при прийнятті рішення враховані всі встановлені порушення та доводи. Відповідач стверджує, що відсутні підстави вважати, що реєстраційні дії виконувала інша особа, а ніж позивач, та наголошує, що перевірки проводились на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та відповідних актів.
У своєму відзиві відповідач посилається на звернення ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 04.02.2025 вх. № КО-2847 про проведення камеральної перевірки, зокрема, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Ольги Леонідівни на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за об`єктами нерухомого майна, по АДРЕСА_1 (всі квартири, а також нежитлові приміщення). За результатом розгляду вказаного звернення, Мін`юстом було прийнято рішення у формі Наказу від 25.02.2025 № 323/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Ольги Леонідівни». При проведенні камеральної перевірки у Державному реєстрі прав приватного нотаріуса Кучеренко О.Л., Комісією було виявлено порушення у сфері державної реєстрації прав та складено Акт від 17.03.2025 №1047/19.1.1/25. На підставі встановлених порушень, Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі наказу від 17.03.2025 № 775/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Ольги Леонідівни», яким позивачу анульовано доступ до Державного реєстру прав. Відповідач вважає, що у Міністерства юстиції України були законні підстави для проведення камеральної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1 , а оскаржувані накази відповідають вимогам законності та прийняті з дотриманням встановленої процедури.
Також, у відповіді на відзив позивач зазначила про не врахування відповідачем вимог Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі Порядок №1128), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, а саме: пункту 9, відповідно до якого, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює обставини, обґрунтовані у скарзі, та інші обставини, що мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та витребовування необхідних документів. В рамках Порядку №1128 відповідач мав можливість здійснити запити та дізнатися обставини справи, зокрема, хто саме вчиняв реєстраційні дії, заволодівши ідентифікатором доступу позивача. Однак відповідач проігнорував ці права та виніс наказ, всупереч об`єктивним обставинам справи, чинному законодавству та Порядку №1128.
Крім того, позивач у відзиві акцентує увагу на тому, що висновки відповідача про те, що: «оскільки на даний час не встановлено іншу особу, вину якої було б доведено в законному порядку, а також відсутній обвинувальний вирок суду, висновки позивача про те, що реєстраційні дії були вчинені іншою особою, є безпідставними». Позивач вважає, що такі твердження відповідача прямо суперечать статті 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку та не встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, або на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зазначений принцип «презумпції невинуватості», закріплений у Конституції України, чітко визначає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, поки її вина не буде доведена.
В підготовче засідання 18.06.2025 з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився. Розгляд справи відкладено на 18.07.2025 для ознайомлення представника відповідача з відповіддю на відзив.
Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що чинним законодавством у сфері державної реєстрації прав не визначено обов`язку Міністерства юстиції України встановлювати винних осіб під час здійснення контролю у сфері державної реєстрації. Відповідач зазначає, що оскаржувані накази в повній мірі відповідають вимогам законності та прийняті з дотриманням встановленої процедури, а твердження позивача про відсутність законних підстав для проведення камеральної перевірки не гуртуються на дійсних обставинах справи, оскільки у Міністерства юстиції України були достатні та законні підстави для проведення камеральної перевірки приватного нотаріуса Кучеренко О.Л.
В підготовче засідання 18.07.2025 з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився. Сторони не заперечували щодо закінчення підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті призначено на 13.08.2025.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.08.2025.
В судове засідання 13.08.2025 з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився. Сторони надали пояснення по суті заявлених позовних вимог та заперечень. Позивач просив позовні вимоги задовольнити, відповідач у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Ольга Леонідівна здійснює нотаріальну діяльність з 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8337 від 29.12.2010.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано лист від Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо надання інформації стосовно прийняття рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Магістральна, будинок 33, із усіма документами, що стали підставою вчинення вказаної реєстраційної дії.
В позовній заяві позивач вказує, що фактично зазначені реєстраційні дії нею не проводились.
З врахуванням отриманої інформації, позивач направила на адресу Міністерства юстиції України повідомлення державного реєстратора про виявлення ним факту використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами за вих. №01/01-16 від 09.01.2025.
Зазначеним повідомленням позивач, відповідно до п.3 ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», звернулася до відповідача з метою анулювання рішень державного реєстратора щодо наведених об`єктів нерухомого майна та просила довести цю інформацію до всіх нотаріусів та державних реєстраторів з метою недопущення проведення будь-яких нотаріальних або реєстраційних дій з цими об`єктами.
За повідомленням позивача від 09.01.2025, питання було передано на вирішення Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції Офісу протидії рейдерства.
Колегією Міністерства юстиції України прийнято рішення про розгляд повідомлення, яке було зареєстровано у статусі скарги (за вх. №5534-19-25 від 14.01.2025) та призначено засідання Колегії на 07.02.2025, про що було повідомлено позивача.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано пояснення від 06.02.2025 за вих.№18/01-16, в яких повідомлено наступне:
-позивачем при відключених державних реєстрах (відключення Державних реєстрів відбулося за результатами хакерської атаки з 19.12.2024 по 20.01.2025) одразу після допиту старшого слідчого Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві, було змінено пароль ідентифікаторів доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та у подальшому при поновлені роботи реєстрів, за зверненням до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» було отримано нові паролі та оформлено новий кваліфікований електронний підпис;
-після відновлення роботи Державних реєстрів та надання доступу до реєстрів нотаріусам, позивачем було перевірено реєстраційні дії, вчинені від імені позивача та додатково виявлено ряд реєстраційних дій щодо ще трьох об`єктів нерухомості, здійснені в ті самі дні, що і попередні реєстрації;
-про втручання від імені позивача у Державні реєстри було повідомлено слідчого Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві.
З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, наказом відповідача №323/7 від 25.02.2025, за зверненням ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 04.02.2025, було прийнято рішення про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора приватного нотаріуса Кучеренко О.Л. щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 63011679, 63323237, 63322810, 63012405, 63012608, 63012296, 63012503.
Листом від 28.02.2025 за вих. №27/01-16 позивачем було повідомлено про доповнення до направлених раніше пояснень та конкретизовано обставини.
За результатами отриманих від позивача повідомлень та в подальшому після звернення фізичної особи ОСОБА_2 , відповідачем було прийнято накази, а саме:
-наказ №615/5 від 03.03.2025 про розгляд скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л. (яка була подана позивачем самостійно у вигляді повідомлення 09.01.2025), пунктом 4 якого, позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці;
-наказ №766/5 від 17.03.2025 про розгляд скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л. (яка була подана позивачем самостійно у вигляді пояснень 06.02.2025), пунктом 3 якого, позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці;
-наказ №775/5 від 17.03.2025 про результат проведення камеральної перевірки позивача, (як встановлено судом перевірка стосується тих самих реєстраційних дій, які були розглянуті Колегією Міністерства юстиції та прийнято накази №615/5 та №766/5), пунктом 1 якого, позивачу анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вважаючи такі накази протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Міністерство юстиції України:
1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;
2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;
3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;
4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;
5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;
6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;
7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;
8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;
9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;
9 -1 ) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;
10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:
- рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
- рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду.
- рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.
Міністерство юстиції України розглядає:
1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;
2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;
3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.
Частина 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.
Строк для подання скарги, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року такого строку.
Строк для подання скарги, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця такого строку. Якщо закінчення строку для подання скарги, обчислюваного місяцями, припадає на місяць, що не має відповідного числа, такий строк закінчується в останній день цього місяця.
Строк для подання скарги не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу подано до установи зв`язку чи направлено іншими засобами зв`язку.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина 10 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок), який визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту.
Пунктом 2 Порядку визначено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.
Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.
Згідно з пункту 5 Порядку, Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:
-оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;
- наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;
- наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
- наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;
- здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;
- подання скарги особою, яка не має на це повноважень;
- закінчення встановленого законом строку подачі скарги;
- розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.
Натомість, в порушення ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідач розглядав справи за повідомленнями позивача про виявлений позивачем факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами, як скаргу на рішення державного реєстратора, за результатом чого були винесені накази Міністерства юстиції України №615/5 від 03.03.2025 та наказ Міністерства юстиції України №766/5 від 17.03.2025.
Пункт 9 Порядку розгляду скарг передбачає, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Отже, з огляду на вказані положення Порядку, відповідач має встановити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, і при необхідності витребувати документи (інформацію).
Абзац 5 частини 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, повідомлення державного реєстратора про виявлені ним факти використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами можуть бути об`єднані для розгляду, якщо це сприятиме своєчасному, всебічному та об`єктивному встановленню відповідних обставин. У такому разі строк розгляду обраховується з дня надходження першої із скарг.
Тобто, суд зазначає, що розгляд повідомлень позивача, як державного реєстратора про виявлені ним факти використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами могли бути об`єднані відповідачем в одне провадження для спільного розгляду з метою всебічного та об`єктивного встановленню відповідних обставин.
Як вбачається з матеріалів справи, таких дій вчинено не було, що призвело до трактування відповідачем дій позивача як системних.
Крім того, у висновках відповідача не враховано тверджень позивача про те, що спільні реєстраційні дії особисто нею не вчинялися, що не відповідає принципу обґрунтованості (урахування усіх обставин, що мають значення) прийняття рішення (вчинення дії).
Оскільки щодо факту вчинення/невчинення особисто позивачем зазначених вище реєстраційних дій здійснюється відповідне кримінальне провадження, суд вважає, що відповідач дійшов передчасних висновків про проведення спірних реєстраційних дій особисто позивачем.
Суд бере до уваги, що а ні Акт камеральної перевірки від 17.03.2025, а ні оскаржуваний наказ Міністерства юстиції №775/5 від 17.03.2025 не містять мотивів прийняття рішення саме щодо анулювання доступу до Державного реєстру прав, як найсуворішого рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги.
Суд звертає увагу, що застосована відповідачем санкція можлива за результатами розгляду скарги на дії державного реєстратора, а не повідомлення самим реєстратором про використання його ідентифікатора доступу іншою особою, що не враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем безпідставно зазначено про «неодноразовість та системність порушень законодавства позивачем», адже від дня першого відключення (відповідно до Наказу №615/5 від 03.03.2025) і до прийняття наказу №775/5 від 17.03.2025 позивач весь час була відключена від реєстру, а відтак не могла вчиняти дії, які кваліфіковано відповідачем, як «неодноразові порушення».
Крім того, відповідно до пункту 9 Порядку, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації, Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду.
Проте, в порушення положень пункту 9 Порядку відповідаічем прийнято рішення без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:
1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;
2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.
За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.
Як вже зазначалось вище, відповідачем не наведено підстав та мотивів за яких застосовано саме такий захід впливу при прийнятті рішення.
Висновки Колегії, Акт за результатами камеральної перевірки та оскаржувані накази не містять обгрунтованих (тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення) мотивів прийняття рішення щодо анулювання доступу позивача до Державного реєстру прав, найсуворішого рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги, аналізу наявних під час розгляду скарги документів, аналізу пояснень, інформації про кримінальне провадження.
Так, у висновку Колегії від 07.02.2025, на якому ґрунтується наказ № 615/5 від 03.03.2025, зазначено (пункт 25), що «Колегією встановлено, що оскаржувані рішення прийнято приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. за відсутності документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту та документів, що підтверджують присвоєння об`єктам нерухомого майна адреси, а тому оскаржувані рішення прийнято за наявності підстав для зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію та відмов в державній реєстрації прав».
Пунктом 26 висновку Колегії вказано, що «Колегією не отримано доказів на підтвердження доводів приватного нотаріуса Кучененко О.Л. щодо проведених на підставі оскаржуваних рішень реєстраційних дій іншими особами з використанням ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав приватного нотаріуса Кучеренко О.Л., водночас з відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що під час реєстрації та розгляду заяв приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. було здійснено визначені порядком проведення державної реєстрації речових прав дії, що передують прийняттю державним реєстратором рішень, зокрема, щодо виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав, встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв та перевірки документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень».
У висновку Колегії від 27.02.2025, на якому ґрунтується наказ №766/5 від 17.03.2025 зазначено (пункт 21), що «Колегією встановлено, що оскаржувані рішення прийнято приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. за відсутності документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту та документів, що підтверджують присвоєння об`єктам нерухомого майна адреси, а тому оскаржувані рішення прийнято за наявності підстав для зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію та відмови в державній реєстрації прав».
Суд зазначає, що Колегія у своєму висновку від 27.02.2025 фактично дублює висновок від 07.02.2025. Пунктом 22 Колегія повністю дублює пункт 26 висновку від 07.02.2025, а пункт 33 мотивів рішення дублює пункт 38 висновку від 07.02.2025.
Як і у висновку Колегії від 07.02.2025, Колегія у своєму висновку від 27.02.2025, на якому ґрунтується наказ №766/5 від 17.03.2025, повторно не врахувала відсутність підтверджень факту вчинення реєстраційних дій саме позивачем.
Як зазначалось вище, за результатом камеральної перевірки відповідачем прийнято наказ №775/5 від 17.03.2025, пунктом 1 якого вирішено анулювати позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а пунктом 2 виконання цього наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».
Підставою для прийняття наведеного наказу зазначено акт від 17.03.2025 за №1047/19.1.1/25. Так, в пункті 1 Акту зазначено, що: «Перевіркою встановлено, що приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. не отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Таким чином, приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. порушено вимоги статей 3, 10, 24 Закону, пунктів 12, 77 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію прав: за відсутності відомостей про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; за відсутності відомостей про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.»
Також, в пункті 2 Акту зазначено: «За результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав №№ 63323237, 63012405, 63011679, 63012608, 63012296 щодо державної реєстрації права власності на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. допущені аналогічні порушення, вимог статей 3, 10, 24 Закону, пунктів 12, 77, Порядку № 1127.»
Також в пункті 2 Акту відповідач зазначив, що Комісія взяла до уваги, що позивачем було повідомлено про виявлення факту використання її ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав від 09.01.2025 № 01/01-16, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.01.2025 за № 5534-19-25, від 06.02.2025 № 18/01-16, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.02.2025 за № СК-249-25, щодо анулювання рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 .
Також, в Акті Комісія взяла до уваги, що нотаріуса вже було притягнуто до відповідальності наказами від 03.03.2025 № 615/5 та від 17.03.2025 № 766/5.
Відповідач послався в пункті 2 Акту на положення статті 61 Конституції України, якими визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення та зазначив: «З огляду на те, що Наказом від 03.03.2025 та Наказом від 17.03.2025 прийнято рішення про тимчасове блокування приватному нотаріусу ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру прав, враховуючи норми статті 61 Конституції України, підстави для прийняття рішення, передбаченого частиною 2 статті 37-1 Закону щодо приватного нотаріуса Кучеренко О.Л. за результатами камеральної перевірки відсутні, стосовно реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних заяв Державного реєстр прав за №№ 63011679, 63323237, 63012405, 63012608, 63012296, 63012503.»
Комісія в пункті 3 Акту зазначила наступне: «Перевіркою встановлено, що приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. не отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Таким чином, приватним нотаріусом Кучеренко О.Л. порушено вимоги статей 3, 10, 24 Закону, пунктів 12, 77 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію прав за відсутності:
відомостей про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва;
відомостей про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.»
Загальним висновком Комісії камеральної перевірки зазначено: «При визначенні заходу відповідальності за встановлені порушення Комісія виходить з того, що основними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом, а тому порушення, які полягають у недотриманні встановленого порядку та процедур, створюють загрозу гарантіям непорушності права власності та існуючому правопорядку.
Зважаючи на встановлений факт допущених неодноразових істотних порушень законодавства у сфері державної реєстрації прав, враховуючи, щодо приватного нотаріуса ОСОБА_1 протягом останніх дванадцяти місяців застосовувались заходи відповідальності на підставі наказів Міністерства юстиції України від 03.03.2025 № 615/5 (тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав строком на 2 (два) місяці), від 17.03.2025 № 766/5 (тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав строком на 2 (два) місяці), Комісія вважає, що застосування до приватного нотаріуса ОСОБА_1 заходу відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав є єдиним можливим заходом відповідальності для запобігання зловживань у сфері державної реєстрації прав.»
Проте, суд зазначає, що зазначений в Акті висновок Комісії не дає підстави кваліфікувати дії позивача, як вчинення нею «неодноразових істотних порушень законодавства у сфері державної реєстрації прав», оскільки прийнятий без врахування усих обставин стправи, що мали значення для його прийняття.
У постанові Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №320/7192/22 наголошено, що за наявності у відповідача дискреції в питаннях визначення певного виду санкцій - такі рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. Наявні дискреційні повноваження не можуть використовуватися з порушенням цих принципів.
Міністерство юстиції України зобов`язане діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України» від 06.03.2008 №2, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім вимогам ст. 2 КАС України .
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, фактично не дослідив та не встановив повною мірою всі обставини справи, а відтак прийняв оскаржувані накази щодо тимчасового блокування та повного анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, застосовуючи свої дискреційні повноваження з порушенням принципу пропорційності (дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних наказів в частині застосованих до позивача санкцій та задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2906,88 грн. грн., підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці, повний текст рішення складено після виходу судді з відпустки.
Керуючись ст. ст.2, 77, 90, 139, 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольги Леонідівни до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №615/5 від 03.03.2025 в частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: пункту 4.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №766/5 від 17.03.2025 в частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме% пункту 3.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №775/5 від 17.03.2025 в частині анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: пункту 1, 2.
Зобов`язати Міністерство юстиції України відновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 906,88 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 09.09.2025.

Суддя О.В. Маковська