Справа № 620/6900/25
Суддя: Косенко О. Д.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 620/6900/25
Провадження № 2-а/750/228/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Косенка О.Д.,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 972 від 07.06.2025 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що жодних повісток про явку до ТЦК та СП не отримував, про те, що у нього є можливі порушення мобілізаційного порядку дізнався 07.06.2025, коли отримав оскаржувану постанову поштою. Ознайомившись з вказаною постановою Позивач дізнався, що на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн.

Позивач зазначає, що з 05.05.2025 по 09.05.2025 року він перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою КНП «ЦПМСД Гатненської сільської ради» та переконаний що вказана обставина є поважною відповідно до абз.3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та постанови КМУ № 673 від 28.07.2010, у якій зазначено, що поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами.

Оскаржувану постанову Позивач просить скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року справу за вказаним позовом передано на розгляд Деснянському районному суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвалою суду від 16.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач через систему «Електронний суд» надав відзив на позов, у якому проти його задоволення позовних вимог заперечив, вказавши, що повістку про виклик до ТЦК на 05.05.2025 Позивач отримав 03.05.2025, але в порушення мобілізаційного законодавства, не виконав вимоги повістки та не з`явився до Відповідача. Крім того, Позивач підписав розписку про отримання вказаної повістки.

Позивач зазначає, що не з`явився за Повісткою, тому що перебував на лікарняному. Але Позивач не з`явився і протягом 7 календарних днів з дати необхідної явки за вимогами Повістки, як це передбачено вимогами законодавства. Проте, згідно п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560,у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів». Враховуючи вищевикладене, лікарняний не звільняє Позивача від обов`язку прибуття до Відповідача після закінчення такого лікарняного, чого Позивач не зробив.

Також у відзиві міститься посилання на судову практику щодо застосування норм законодавства у спірних правовідносинах апеляційних адміністративних судів.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03червня 2025 року офіцером відділення військового обліку та бронювання молодшим лейтенантом ОСОБА_2 відносно Позивача було складено протокол № 972 про адміністративне правопорушення за фактом порушення абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не з`явлення за викликом згідно повістки № 05/0068 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 30 зворот-31) .

07червня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було винесено постанову № 972 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (а.с. 30).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , отримав повістку № 05/0068 про виклик ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05.05.2025, однак не з`явився, чим порушив абзац 8 частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до довідки КНП «ЦПМСД Гатненської сільської ради» Позивач 05.05.2025 по 09.05.2025 знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом J06.9 Гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, з ускладненнями R78 Гострий бронхіт / бронхіоліт (а.с. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. ст. 210, 210-1, 211, (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що Позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Частиною 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ встановлено обов`язки громадян під час мобілізації, зокрема: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз. 8 ч. 3 ст. 22).

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк (абз. 19-20 ч. 3 ст. 22).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз. 22).

Судом встановлено, що повісткою № 05/0068 Позивача було зобов`язано 05.05.2025 на 11.00 годин з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження отримання повістки Позивач підписав розписку про її отримання від 03.05.2025 (а.с. 31зворот).

У відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу по мобілізації в особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 560 від 16.05.2024, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних.

Пунктом 41 Порядку передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, Позивач отримавши повістку, що ним не заперечується, мав обов`язок з`явитися до ТЦК та СП.

Факт складення стосовно Позивача протоколу про адміністративне правопорушення, надання письмових пояснень та підпису протоколу, а також притягнення його до адміністративної відповідальності про адміністративне правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд відхиляє доводи Позивача про те, що у визначений повісткою день для явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 він перебував на лікуванні, а тому це є поважною причиною неявки до ТЦК та СП та звільняє його від адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 24 Порядку проведення призову, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, із змінами від 16 серпня 2024 року № 930, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Доказів, що Позивач дотримався указаних вимог, повідомив про причини неявки та у подальшому з`явився до ТЦК суду на надано.

Судом встановлено, що дійсно Позивач у період з 05.05.2025 по 09.05.2025 перебував на амбулаторному лікуванні в КНП «ЦПМСД Гатненської сільської ради».

Разом з тим, доказів, що стан його здоров`я перешкоджав прийняти участь у розгляді справи, а також позбавляв його можливості прийняти участь у її розгляді через представника, або звернутися з клопотанням про відкладення розгляду справи суду також не надано.

Крім того, суд зазначає, що будь-які обставини, пов`язані із особою військовозобов`язаного, у тому числі наявність підстав для звільнення чи відстрочки від мобілізації та військової служби, не позбавляють таку особу від обов`язку прибути за викликом до ТЦК та СП у встановлений у повістці строк.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 3 вказаної статті визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Зі сторони Позивача належних та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів суду не надано.

З огляду на встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженою особою Відповідача в межах наданих йому законом повноважень та з дотриманням вимог КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника центру полковника ОСОБА_3 № 927 від 07.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя Олег КОСЕНКО