Справа № 280/685/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 вересня 2025 року Справа № 280/685/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Апухтіна Дмитра, буд. 29), Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України (, 04116, м. Київ, вул. Бердичівська, буд. 1)

про: визнання протиправною бездіяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання суб`єктів владних повноважень вчинити певні дії.

29.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» (далі відповідач 1), Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо нездійснення у встановленому законом порядку направлення позивача на повторне проходження військово-лікарської комісії;

зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути скаргу позивача від 30.12.2024 та прийняти постанову відповідно до Положення про затвердження діяльності медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС»;

визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги позивача;

зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути скаргу позивача та прийняти постанову відповідно до Положення про затвердження діяльності медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є командиром 1 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 1 батальйону оперативного призначення. Внаслідок мінометного обстрілу, позивач отримав травми, а саме артрозоартрит лівого кульшового суглобу із загостренням на фоні коксартрозу ІІ ст., акубаротравма, також наявні хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з середньо-тяжким порушенням слуху, тінітус, хронічний вазомоторний риніт нейровегетативної форми, ремісія, ерітематозна гастродуоденопатія, дуодено-гастральний рефлюкс, гіпертонічна хвороба І стадії, ступінь 2, помірного ризику, хронічний гастродуоденіт у стадії нестійкої ремісії без порушення функцій травлення, дуодено-гастральний рефлюкс, хронічний панкреатит у стадії нестійкої ремісії, дисциокуляторна енцефалопатія І ст., помірний цефалгічний та вестибуло-атактичний синдром, вертеброгенна торакалгія, люмбоішиалгія ліворуч, остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз.

Згідно довідки № 1959/С на підставі ст.ст. 36в, 23в, 64в, 41в, 61в, 39в, 52в, 54в, 17в, 68в, графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, що міститься у додатку 3 до Положення № 285, позивача визнано придатним до військової служби. На думку позивача, стан його здоров`я виключає можливість проходження ним військової служби, крім того, лікарями ВЛК було порушено процедуру проведення огляду, не взято необхідні аналізи, не оглянуто лікарями, огляд яких є обов`язковим, не враховано індивідуальні особливості позивача.

Позивачем було направлено до відповідача 1 заяву від 30.12.2024 про прохання направити його на повторне проходження ВЛК, оскільки стан його здоров`я погіршився, що робить неможливим виконання ним військових обов`язків.

Листом відповідача 1 від 13.01.2025 № 33/28-Д-1 про розгляд заяви на перепроходження ВЛК позивача повідомлено про те, що стосовно нього було прийнято рішення у формі довідки № 1959/С, якою останнього було визнано придатним до військової служби. Відповідач 1 проводить повторні медичні огляди пацієнтів за відповідним направленням.

Також, позивачем було оскаржено рішення відповідача 1 у формі довідки № 1959/С до відповідача 2, однак позивач не отримав жодного рішення за розглядом оскарження.

На думку позивача, така бездіяльність відповідача 1 щодо нездійснення у встановленому законом порядку направлення позивача на повторне проходження військово-лікарської комісії є протиправною, у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

14.02.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 7021 від 14.02.2025), в якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки довідка від 27.12.2024 № 1959/С прийнята на підставі акта медичного огляду № 1959С, який складено та підписано комісією в складі лікарів-експертів: голови комісії, терапевта, невропатолога, психіатра, окуліста (офтальмолога), ЛОР (отоларинголога), хірурга, дерматолога (дерматовенеролога) та стоматолога. Однак, відразу після завершення медогляду, позивач звернувся до відповідача 1 із запитами від 30.12.2024 про перепроходження ВЛК та від 03.01.2025 про видачу дубліката довідки. Вимога нового проходження ВЛК аргументовано залишилася відповідачем 1 без задоволення, оскільки повторний медичний огляд можливий виключно за наявності відповідного направлення.

Не дочекавшись відповіді відповідача 2, на наступний день після отримання останнім такої заяви, позивач звернувся із даним позовом до суду. Отже, позивач фактично не дав змоги відповідачу 2 відповісти на заяву про перепроходження ВЛК, а тому фактично не існує рішення відповідача 2, яке можна б було оскаржити на момент подання позову до суду.

Рішення відповідача 1 у формі довідки № 1959/С було прийнято 27.12.2024 після проведення усіх медичних оглядів, з`ясування усіх необхідних фактів, а також отримання результатів лабораторних та інструментальних досліджень стосовно позивача. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

25.02.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 8581 від 25.02.2025), в якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки до нього від позивача надійшла заява від 23.01.2025 щодо незгоди з рішенням відповідача 1, оформленим у формі довідки № 1959/С. За результатами розгляду даної заяви встановлено, що відповідач 1, при прийнятті рішення про придатність до військової служби позивача, діяв у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285. Підстав для перегляду рішення відповідача 1 немає.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач 2 наголошує на тому, що позивач, не дочекавшись розгляду його звернення та неотримавши відповіді, безпідставно вбачає протиправність бездіяльності відповідача 2 щодо нездійснення розгляду скарги.

Крім того, відповідач 2 у відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 8 розділу 9 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, постанова не оформлюється, а особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

25.02.2025 судом отримано відповідь на відзив (вх. № 8582 від 25.02.2025), в якій позивач висловлює аналогічну правову позицію, викладену у позовній заяві та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

11.03.2025 судом отримано заперечення на відповідь на відзив (вх. № 11333 від 11.03.2025), в яких відповідач 1 висловлює аналогічну правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2025 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та, відповідно, призначено підготовче засідання.

В ході підготовчого засідання, яке проводилось 29.05.2025, 11.06.2025, 08.07.2025 та 16.07.2025 судом було остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, з`ясовано заперечення проти позовних вимог, визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрано відповідні докази, встановлено порядок з`ясування обставин, на які посилаються сторони, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, вчинено інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 30.07.2025.

22.07.2025 судом отримано клопотання позивача про проведення судового засідання, без його участі в порядку письмового провадження.

16.07.2025 судом отримано клопотання представника відповідача 1 про проведення судового засідання, призначеного на 30.07.2025, без його участі в порядку письмового провадження.

23.07.2025 судом отримано клопотання представника відповідача 2 про проведення судового засідання, без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, суд на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши пояснення представників позивача, відповідачів 1 та 2, а також всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 1 зареєстровано як юридичну особу державну організацію (установу, заклад) 09.11.1999 (а.с.65). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 2 зареєстровано як юридичну особу державну організацію (установу, заклад) 05.02.2001.

Позивач з 22.11.2023 перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки від 22.12.2023 № 7912 (а.с.31).

Направленням на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи від 25.11.2024 № 1212 позивача було направлено до відповідача 1 для здійснення відповідного огляду (а.с.38).

На підставі акту медичного огляду № 1959С (а.с.67-72) відповідачем 1 було видано довідку від 27.12.2024 № 1959/С, якою позивача визнано придатним до військової служби (а.с.66).

30.12.2024 позивачем до відповідача 1 було направлено заяву про перепроходження військово-лікарської комісії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, яке, на думку позивача, не дозволяє повноцінно та ефективно нести військову службу та виконувати бойові завдання, а тому позивач просив провести повторний медичний огляд з метою зміни ступеня придатності останнього на «непридатний до військової служби» (а.с.89-91).

Відповідачем 1 листом від 13.01.2025 № 33/28-Д-1 про розгляд заяви на перепроходження військово-лікарської комісії позивачу було повідомлено про те, що стосовно нього було прийнято у відповідності до чинного законодавства рішення у формі довідки від 27.12.2024 № 1959/С, якою останнього було визнано придатним до військової служби. Також відповідач 1 у листі зазначив, що повторні медичні огляди пацієнтів проводяться за відповідним направленням (а.с.92).

21.01.2025 позивач направив до відповідача 2 скаргу щодо прийнятого рішення відповідача 1 у формі довідки від 27.12.2024 № 1959/С, однак рішення щодо розгляду цієї скарги не отримав (а.с.46-48).

Оцінюючи правомірність бездіяльності відповідача 1 щодо нездійснення у встановленому законом порядку направлення позивача на повторне проходження військово-лікарської комісії, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За приписами ч.ч. 2, З ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII військовий

обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни,

забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до

законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального

призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких

комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку

громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в

добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження

військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у

військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII).

Нормою ч. 7 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міськ (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у

професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за

винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII).

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно п. 1 розділу І Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (далі Положення № 285) це Положення визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС), та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України (далі - ЗОЗ НГУ).

Нормою п. 1 розділу ІІІ Положення № 285 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

За приписами п. 3 розділу ІІІ Положення № 285 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форму якого наведено в додатку 7 до цього Положення (далі - Направлення на медичний огляд), оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції, командуванням головного органу військового управління, оперативно-територіальних об`єднань, з`єднань, військових частин НГУ (далі - військові частини).

Крім того, відповідно до п. 1 підрозділу З розділу VII Положення № 285 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних М(ВЛ)К, керівниками ТЦК та СП, керівниками 303, 303 МВС, 303 НГУ за місцем лікування, у порядку та з метою, визначеними цим Положенням. Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд М(ВЛ)К з метою визначення придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря 303, 303 МВС, 303 НГУ в разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків поранення (травми, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.

За приписами п.п. 9-11 розділу III Положення № 285 до початку медичного огляду особам проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакцію мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначаються група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Кандидати на службу в поліції та на військову службу за контрактом можуть надати результати зазначених обстежень за умови проходження їх у строк не пізніше одного місяця до початку медичного огляду М(ВЛ)К.

Особам, старшим за 40 років, обов`язково проводиться вимірювання внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Усі кандидати надають довідку за формою первинної облікової документації № 100-2/о «Довідка про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № ______», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 квітня 2022 року № 651, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 червня 2022 року за № 650/37986 (далі - довідка за формою № 100-2/о).

Усім кандидатам на посаду водолаза здійснюється обов`язкова перевірка барофункції вуха та біляносових пазух у декомпресійній камері, при тиску не менше 0,1 МПа (10 м водяного стовпа); ЕКГ із застосуванням навантажувальних проб, бактеріологічне обстеження на наявність збудників кишкових інфекцій, патогенних стафілококів та менінгококів.

Перед початком медичного огляду особі, яка направлена на медичний огляд, М(ВЛ)К видається Акт медичного огляду (додаток 8). До Акта медичного огляду долучаються результати обстежень, зазначених у пункті 9 цього розділу, та документація, зазначена в Направленні на медичний огляд, а також дані, що містяться в медичній інформаційній системі МВС (далі - МІС МВС).

Медичний огляд особи в М(ВЛ)К проводиться з обов`язковим обстеженням лікарем-терапевтом, лікарем-хірургом, лікарем-невропатологом, лікарем-офтальмологом, лікарем-отоларингологом, лікарем-дерматовенерологом, лікарем-стоматологом, лікарем-психіатром та лікарем-психологом (практичним психологом) ЗОЗ МВС, а за медичними показаннями - лікарями інших спеціальностей. Жінки обов`язково обстежуються лікарем- гінекологом.

Відповідно до п. 19 розділу III Положення № 285 за результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає рішення (постанову) щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі - Довідка М(ВЛ)К) або Свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18).

Також, п. 21 розділу III Положення № 285 передбачено порядок оскарження рішення М(ВЛ)К, відповідно до якого у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Так, судом встановлено, що позивач з 22.11.2023 перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки від 22.12.2023 № 7912 (а.с.31).

Направленням на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи від 25.11.2024 № 1212 позивача було направлено до відповідача 1 для здійснення відповідного огляду (а.с.38).

На підставі акту медичного огляду № 1959С (а.с.67-72) відповідачем 1 було видано довідку від 27.12.2024 № 1959/С, якою позивача визнано придатним до військової служби (а.с.66).

Також, суд встановив, що 30.12.2024 позивачем до відповідача 1 було направлено заяву про перепроходження військово-лікарської комісії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, яке, на думку позивача, не дозволяє повноцінно та ефективно нести військову службу та виконувати бойові завдання, а тому позивач просив провести повторний медичний огляд з метою зміни ступеня придатності останнього на «непридатний до військової служби» (а.с.89-91).

Відповідачем 1 листом від 13.01.2025 № 33/28-Д-1 про розгляд заяви на перепроходження військово-лікарської комісії позивачу було повідомлено про те, що стосовно нього було прийнято у відповідності до чинного законодавства рішення у формі довідки від 27.12.2024 № 1959/С, якою останнього було визнано придатним до військової служби. Також відповідач 1 у листі зазначив, що повторні медичні огляди пацієнтів проводяться за відповідним направленням (а.с.92).

21.01.2025 позивач направив до відповідача 2 скаргу щодо прийнятого рішення відповідача 1 у формі довідки від 27.12.2024 № 1959/С, однак рішення щодо розгляду цієї скарги не отримав (а.с.46-48).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що наріжним питанням, яке необхідно дослідити при розв`язанні даного публічно-правового спору, є наявність, передбачених законодавством, правових підстав для здійснення направлення відповідачем 1 позивача на повторне проходження військово-лікарської комісії, а також дотримання відповідачем 1 вимог закону у цій частині.

Як вже зазначалося вище, відповідно до п. 1 підрозділу З розділу VII Положення № 285 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних М(ВЛ)К, керівниками ТЦК та СП, керівниками 303, 303 МВС, 303 НГУ за місцем лікування, у порядку та з метою, визначеними цим Положенням. Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд М(ВЛ)К з метою визначення придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря 303, 303 МВС, 303 НГУ в разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків поранення (травми, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.

Отже, відповідач 1 не наділений, відповідно до чинного законодавства, повноваженнями самостійно видавати направлення на перепроходження медичного огляду.

Таким чином, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо нездійснення у встановленому законом порядку направлення позивача на повторне проходження військово-лікарської комісії є необґрунтованою, а підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути скаргу позивача від 30.12.2024 та прийняти постанову відповідно до Положення № 285, суд виходить із такого.

Нормою п. 19 розділу III Положення № 285 залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії або Свідоцтво про хворобу.

З наведеної правової норми суд доходить висновку, що у даних спірних правовідносинах винесення відповідачем 1 рішення у формі постанови не є можливим, а відтак позовна вимога щодо зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути скаргу позивача від 30.12.2024 та прийняти постанову відповідно до Положення № 285 є необгрунтованою та безпідставною.

Таким чином, у задоволені позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути скаргу позивача від 30.12.2024 та прийняти постанову відповідно до Положення № 285 також слід відмовити.

Оцінюючи правомірність бездіяльності відповідача 2 щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги позивача, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 21 розділу III Положення № 285 у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Як вже було встановлено судом, на момент звернення позивача до суду з позовом, строк розгляду відповідачем 2 скарги ще не сплив, а отже, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги позивача є безпідставною.

Відтак, у задоволені зазначеної позовної вимоги слід також відмовити.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути скаргу позивача та прийняти постанову відповідно до Положення № 285, суд виходить із такого.

З метою встановлення факту дотримання відповідачем 1 передбаченої законодавством процедури проведення військово-лікарської комісії, судом було досліджено наявні у матеріалах справи копії результатів огляду та консультаційних висновків спеціалістів, кардіографічне дослідження, УЗД, результатів аналізів, виписок з медичної карти, діагностичний звіт, та інших досліджень стану здоров`я позивача (а.с.68-85,166,168-176).

За результатами оцінки наведених доказів, суд доходить висновку про дотримання відповідачем 1 процедури проведення військово-лікарської комісії, передбаченої Положення № 285.

Крім того, нормою абз. 3 п. 11 розділу Х Положення № 285 передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, Постанова М(ВЛ)К не оформлюється. Особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення.

Оскільки відповідачем 1 було дотримано норми Положення № 285 при проведення військово-лікарської комісії стосовно позивача, вимога щодо зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути скаргу позивача та прийняти постанову відповідно до Положення № 285 є безпідставною.

Таким чином, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути скаргу позивача та прийняти постанову відповідно до Положення № 285 є необгрунтованою, а тому в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У свою чергу, відповідачі надали суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є необґрунтованим, а відтак, у його задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Апухтіна Дмитра, буд. 29), Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України (, 04116, м. Київ, вул. Бердичівська, буд. 1) про визнання протиправною бездіяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання суб`єктів владних повноважень вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 11 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус