Справа № 240/4157/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4157/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

10 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 05.02.2025 року №292/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 », яким анульовано державному реєстратору - приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю Олегу Станіславовичу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» поновити доступ ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 05.05.2025 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що зі спірного рішення видно, що воно прийнято на підставі акту від 05.02.2025, при цьому в ньому не зазначені мотиви, з яких до позивача застосований такий вид заходу впливу як анулювання доступу до Державного реєстру прав, чим порушено ч. 2 ст. 37-1 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що при проведенні реєстраційних дій приватним нотаріусом Гораєм О.С. порушено вимоги статей 3, 10, 24, 29 Закону, пунктів 12, 81-1 Порядку № 1127, пункту 37 Порядку № 1141, оскільки: проведено державну реєстрацію права власності на підставі документів, що не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; при проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку у записі про інше речове право (право оренди) не змінено відомості про суб`єкта права власності.

Вважає, що судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про відсутність у відповідача підстав для проведення камеральної перевірки приватного нотаріуса Горая О.С. на підставі листа ГУНП в Житомирській області від 07.11.2024, оскільки Мін`юст має повноваження щодо здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації прав відповідно до статті 7 Закону та реагування на таке звернення згідно пункту 4 Порядку № 990, тому такі проведено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Наголошує, що законодавством не передбачено прямої вимоги зазначення мотивів встановлених порушень у рішенні уповноваженого органу за результатами проведення камеральної перевірки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що оскаржуваний наказ, в частині анулювання доступу до Державного реєстру не є співмірним тим порушенням, які вчинив позивач, з тими санкціями, які були до нього застосовані. Отже, відповідач прийняв спірний наказ без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому такий наказ підлягає скасуванню. Подібна позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду викладеною в постановах від 15 серпня 2023 року у справі № 640/16809/20.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи (а.с. 9, 10-12, 13, 61, 75-77), та не заперечується учасниками справи, за результатами розгляду листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 07.11.2024 № СЕД-68726-2024 Міністерством юстиції України прийнято наказ від 17.12.2024 № 3038/7, на підставі якого проведено камеральну перевірку державного реєстратора - приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горая О.С., за результатами якої анульовано позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наказом Відповідача 1 від 05.02.2025 року №292/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 », виконання якого покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи", та Відповідачем 2, який є технічним адміністратором Державного реєстру прав, припинено 05.02.2025 позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач, вважаючи, що у Міністерства юстиції України не було підстав для проведення перевірки, за результатами проведення якої було видано спірний наказ та ДП «Національні інформаційні системи» припинено позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон), відповідно до частини четвертої статті 37-1 якого постановою КМ України від 21.12.2016 № 990 затверджено Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі - Порядок № 990), в редакціях вказаних нормативно-правових актів, які діяли на час виникнення цих правовідносин.

Згідно зі статтею 37-1 Закону № 1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав щодо нотаріуса йому забезпечується доступ до Державного реєстру прав у режимі отримання інформації для здійснення нотаріальної діяльності відповідно до закону.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зареєстрованого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі - Порядок №990), останній визначає процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфера державної реєстрації), критерії, за якими здійснюється моніторинг реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та визначається ступінь відповідальності за порушення у сфері державної реєстрації.

Дія цього Порядку не поширюється на розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом: перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації; моніторингу реєстраційних дій в реєстрах (підпункти 4 та 5 пункту 4 Порядку № 990).

Відповідно до пунктів 9, 13-1 цього Порядку камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписується усіма членами комісії.

У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті/довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів (у разі складення акта); пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (у разі складення акта).

В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються встановлені у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

Згідно з пунктом 14 Порядку №990 за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Пунктом 16 Порядку №990 визначено, що у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та/або пункт 2 частини другої статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

У разі коли державним реєстратором є нотаріус, застосовується пункт 4 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та/або пункт 4 частини другої статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно пункту 20 Порядку №990 результати проведення камеральної перевірки (акти/довідки про проведення камеральної перевірки, рішення Мін`юсту про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, нотаріуса до передбаченої законом відповідальності) зберігаються в Мін`юсті разом з іншими матеріалами такої перевірки.

Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту та акт про проведення камеральної перевірки в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації. У разі відсутності на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації інформації про електронну адресу чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту та акт про проведення камеральної перевірки в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса.

Рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації можуть бути оскаржені до суду (пункт 34 Порядку №990).

Аналізуючи наведені вище норми Закону № 1952-IV та Порядку № 990, колегія суддів приходить до висновку, що вони не містять прямого припису про зазначення мотивів саме у рішенні уповноваженого органу про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора. Проте вони містять припис про вмотивованість такого рішення.

На переконання суду, вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства. Тобто уповноважений орган має оцінити висновок комісії з проведення камеральної перевірки, викладений в акті перевірки у формі пропозиції, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для проведення перевірки був вказаний лист слідчого (а.с.75-77), у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, в якому просять повідомити, чи здійснювалась перевірка певних реєстраційних дій позивача з проханням надати копії висновків за результатами такої перевірки, а якщо не здійснювалась, надати правову оцінку діям приватного нотаріуса, тобто провести перевірку.

Слід зауважити, що правова оцінка дій особи в кримінальному провадженні, відповідна до КПК України надається, слідчим, прокурором, судом.

При цьому, як вірно зазначає суд першої інстанції, ст. 7 Закону № 1952-IV не передбачено повноважень Міністерства юстиції України проводити камеральну перевірку на підставі листа слідчого з проханням надати правову оцінку вчинених приватним нотаріусом певних реєстраційних дій шляхом проведення перевірки, а Міністерство юстиції України не вказує, на виконання яких саме повноважень у сфері державної реєстрації, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами, здійснювалась перевірка відомостей, викладених в листі слідчого.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що не було підстав, передбачених п. 4 порядку № 990, для проведення камеральної перевірки позивача, призначеної наказом від 17.12.2024 № 3038/7, за наслідками якої був прийнятий спірний наказ.

Разом з тим встановлено, що зі спірного рішення (а.с.13) видно, що воно прийнято на підставі акту від 05.02.2025, при цьому в ньому не зазначені мотиви, з яких до позивача застосований такий вид заходу впливу як анулювання доступу до Державного реєстру прав, чим порушено ч. 2 ст. 37-1 Закону.

При цьому зазначає, що підстави для прийняття спірного рішення і мотиви, з яких прийнято саме таке рішення, не є тотожніми.

Згідно з усталеною судовою практикою, зокрема правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 09 листопада 2020 року у справі № 160/9698/19 та від 08 липня 2021 року у справі №640/25601/19, обрання конкретного заходу впливу, такого як тимчасове блокування чи анулювання доступу до реєстру, є дискреційним повноваженням контролюючого органу. Водночас реалізація такого повноваження повинна відповідати принципам законності, обґрунтованості та пропорційності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що спірне рішення є протиправним, тому для захисту прав і інтересів позивача обґрунтовано зобов`язав Державне підприємство "Національні інформаційні системи" надати позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги, що законодавством не передбачено прямої вимоги зазначення мотивів встановлених порушень у рішенні уповноваженого органу за результатами проведення камеральної перевірки, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки наведені вище норми Закону № 1952-IV та Порядку № 990 хоч і не містять прямого припису про зазначення мотивів саме у рішенні уповноваженого органу про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора, однак вони містять припис про вмотивованість такого рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції, оскаржуване рішення не містить таких приписів.

Крім того, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у вирішенні питання застосування співмірності застосованої санкції у постанові від 15.08.2023 у справі № 640/16809/20, в якій він дійшов наступних висновків:

«…для прийняття рішення відповідно до Закону 1952-IV, підставою для якого є наявність у діях державного реєстратора одноразового грубого чи неодноразового порушення визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Міністерство юстиції України має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, що в свою чергу і є мотивом для прийняття рішення про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Застосування певного виду стягнення, передбаченого ст. 37-1 Закону №1952-ІV повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності, оскільки наслідки негайного виконання рішення про обмеження доступу впливають на професійну діяльність державних реєстраторів, робота яких безпосередньо залежить від можливості мати такий доступ.

Тому, визначаючи вид стягнення, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення.».

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.