Справа № 699/493/25
Суддя: Літвінова Г. М.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/493/25
Номер провадження № 2-адр/699/3/25
10.09.2025 м. Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Івашкової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Заболотнього Владислава Михайловича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу по адміністративній справі № 699/493/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення,
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява представника позивача Заболотнього Владислава Михайловича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу по адміністративній справі № 699/493/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення.
На обґрунтування заяви зазначається, що 08.08.2025 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення.
Однак, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи не вирішено.
У заяві зазначено, що між адвокатом, Заболотнім В.М., та ОСОБА_1 01.04.2025 укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання адвокатом послуг, пов`язаних із наданням правової допомоги Клієнту у справі про адміністративне правопорушення.
Пунктом 3.2. Договору передбачено, що за домовленістю сторін визначено наступний гонорар Адвоката:
- підготовка та подача адвокатського запиту: 500 (п`ятсот) грн.;
- підготовка, подача та направлення позовної заяви до суду 5000 (п`ять тисяч) грн.;
На виконання вказаних умов договору сторонами було підписано акт прийому-передачі виконаних робіт від 28.08.2025 та отримано адвокатом від клієнта 5500 грн за надані послуги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 28.05.2025.
З огляду на вказане, представник позивача просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
У зв`язку з відсутністю необхідності сторони та інші учасники справи в судове засідання не викликалися, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Водночас, від відповідача надійшла заява про відмову в ухвалення додаткового рішення оскільки заявлений стороною позивача розмір витрат на правову допомогу не є співмірний зі складністю справи.
Сторона відповідача звертала увагу на те, що представник позивача не був присутній ні на одному судовому засіданні, а також подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, що вказує на те що зазначена категорія справ є малозначною також у відповідності до чинного законодавства.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Крім того, будь-якому сторонньому спостерігачу очевидно, що ознайомлення адвоката із порядком звернення до суду, аналіз правових позицій судів є діяльністю яку професійний адвокат здійснює на постійній основі з метою актуалізації власних знань на покращення професійного рівня, а як наслідок, такі ознайомлення не можуть вважатися актом надання правничої допомоги конкретному клієнту, тим більше, за такі ознайомлення адвоката не можуть стягуватись гроші з клієнта, оскільки саме через володіння адвокатом такими знаннями до нього і звертаються клієнти як до професійного адвоката.
Розумність розміру гонорару адвоката повинна встановлюватись судом на підставі поданих стороною доказів. Проте відповідачем зазначено, що надані стороною позивача докази не містять інформації про надання послуг саме по справі № 699/493/25 або щодо притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовану не в автоматичному режимі по постанові серії ЕНА від 21.03.2025 № 4365506.
З огляду на вказане, відповідач зазначає, що надані суду матеріали, не доводять факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу за заявлені послуги саме в цій справі, тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Суд, дослідивши матеріали заяви, зазначає таке.
Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.08.2025 задоволено позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Скасовано постанову старшого інспектора ВБДР УПП у Київській області Спринчака О.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2025 серії ЕНА № 4365506 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрито.

Також стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у розмірі 484,48 грн.

Водночас, у позові ОСОБА_1 було зазначено, що орієнтовний розмір витрат, які позивач поніс та може понести в ході розгляду справи складає 484,5 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом із цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав до суду такі докази:

- договір № 15/25 про надання правничої допомоги від 01.04.2025;

- акт прийому-передачі виконаних робіт до вказаного договору від 28.08.2025;

- ордер на надання правничої допомоги від 01.04.2025 серія СА № 1117697;

- адвокатський запит Заболотнього В. до Виробничого підрозділу службової колії регіональної філії «Одеська залізниця АТ «Укрзалізниця» та відповідь на нього;

- квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2025 про сплату ОСОБА_1 адвокату Заболотньому В. коштів за надані послуги у розмірі 5 500,00 грн.

Згідно з договором № 15/25 про надання правничої допомоги від 01.04.2025 адвокат Заболотній В.М. та ОСОБА_1 уклали договір про те, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, представляти його інтереси в усіх державних органах України, правоохоронних органах та суді, подавати заяви, клопотання, скарги, позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, використовувати передбачені у КУпАП, КАС України та в інших законодавчих актах засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин справи, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги.

Розділом 3 Договору передбачено, що винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту здійснюється у формі гонорару.

Сторони погодили наступну вартість послуг:

- підготовка, написання та подання позовної заяви 5 000 грн за кожен окремо;

- підготовка, написання, подання адвокатських запитів, необхідних для подання позовної заяви 500 грн за кожен окремо;

- підготовка, написання, подання процесуальних документів у справі (відповіді на відзив, заяви, клопотання, пояснення тощо) 2 000 грн за кожен документ окремо.

Виходячи із змісту акта прийому-передачі виконаних робіт адвокат Заболотній В.М. надав ОСОБА_1 такі послуги:

- підготовка, написання та подання позовної заяви, яку зареєстровано в системі «Електронний суд» 06.04.2025 (5 000,00 грн);

- підготовка на написання адвокатського запиту до виробничого підрозділу службової колії регіональної філії «Одеська залізниця АТ «Укрзалізниця», який направлено 01.04.2025 та отримано відповідь 03.04.2025 за № ПЧ-8-02/287 (500,00 грн).

Загальна сума 5 500,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 28.08.2025 ОСОБА_1 сплачено адвокату Заболотньому В. кошти за надані послуги у розмірі 5 500,00 грн.

Сторона відповідача вважає, що надані представником позивача Заболотнім В.М. документи не підтверджують його представництво інтересів ОСОБА_1 саме в цій справі.

Проте зі вказаним твердженням суд не погоджується, оскільки надані докази містять усі необхідні реквізити.

Щодо неспівмірності розміру витрат на правову допомогу з обсягом роботи, яку виконував адвокат, у цій справі слід зазначити, що дійсно ознайомлення адвоката із порядком звернення до суду, аналіз правових позицій судів є діяльністю, яку професійний адвокат здійснює на постійній основі з метою актуалізації власних знань на покращення професійного рівня.

Водночас, саме вказана підготовка сприяє конкуренції адвокатів на ринку послуг та формуванню цінової політики на такі послуги.

Разом з тим, у наданих стороною позивача доказах не зазначено, що вказані дії адвоката входять до обсягу наданої ним під час розгляду справи правової допомоги.

Також слід зазначити, що хоча справи цієї категорії розглядаються у порядку спрощеного провадження, проте строки оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення обмежені 10 днями з дня отримання оскаржуваної постанови, що вимагає оперативної реакції для підготовки позовної заяви.

Представник позивача дійсно не брав участі у судових засіданнях по справи, але така послуга і не вказана у акті виконаних робіт.

Тому зазначені стороною позивача вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, та фактично понесені на теперішній час.

Відповідач хоча і заперечував розмір заявлених витрат на правову допомогу, однак зі вказаними доводами суд не погоджується.

Виходячи з обставин розгляду цієї справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом та значимості таких дій у справі, зважаючи на критерій розумності розміру витрат, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги є співмірним.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 242-246, 252, 255, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити у справі № 699/493/25 додаткове рішення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати на праничу допомогу в розмірі 5 500,00 (п`ять тисяч п`ятсот грн 00 коп) грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Київській області в особі Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.