Справа № 344/11172/25
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання Кузнєцової С.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської радипро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

25 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської радипро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на розгляді в Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради перебувала справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявідносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 помилково звинувачували у тому, що 24 квітня 2025 року о 13:50 год в м. Івано-Франківськ, Північний Бульвар, 2А, останній порушив правила торгівлі електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, що суперечить частині другій статті 23 Закону України «Про державне регулювання тютюнових виробів тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 18.02.2024 № 3817. Таким чином, ОСОБА_1 було висунуто адміністративне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

18 червня 2025 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради було винесено постанову № 08/194, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп.

23 червня 2025 року позивачем було отримано копію оскаржуваної постанови №08/194 від 18 червня 2025 року. Вказана обставина копією поштового конверта Укрпошти за відправленням № 311.

Позивач вважає, що строк для подання даного позову не пропущений.

Позивач не згідний з постановою та зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається саме на посадову особу, яка його складає.

Однак ні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року, ні в оскаржуваній постанові відповідача від 18 червня 2025 року не зазначені дані про товар, який було продано, його вартість та інші обставини, які мають важливе значення для розгляду справи.

Також відповідачем було фактично проігноровано доводи позивача про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року не зазначено повністю дані про нібито суб`єкта вчинення адміністративного правопорушення, оскільки працівник поліції при складанні протоколу обмежився лише посиланням про те, що ОСОБА_1 є продавцем магазину «Вейпорс».

При цьому дані про самий магазин (організаційно-правова форма, код ЄДРПОУ, місцезнаходження, тощо) відсутні.

Крім цього, не звернув уваги відповідач на той факт, що працівником поліції невірно зазначено нормативно-правовий акт, яким встановлено заборону роздрібної торгівлі електронними сигаретами, у той час як ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення лише встановлює відповідальність за такі дії.

Так, як вбачається зі змісту фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року, ОСОБА_1 звинувачують у тому, що він порушив ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 18.02.2024 № 3817.

Однак такого нормативно-правового акту не існує в Україні.

Натомість, на території України діє Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX.

Як оскаржувана постанова № 08/194 від 18 червня 2025 року, так і протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 складені у такий спосіб, що завідомо унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

У даній справі відповідачем не було підтверджено належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи не містять жодного доказу того, що фізична особа ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, який здійснює роздрібну торгівлю електронними сигаретами чи рідинами, що використовуються у них, або ж перебуває з таким суб`єктом у трудових відносинах.

Жодного правовстановлюючого документу (трудовий договір, цивільний договір або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тощо) не долучено до матеріалів справи.

У даній справі не було доведено власне сам факт торгівлі ОСОБА_1 електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, тобто об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Докази того, що ОСОБА_1 здійснював продаж, відтак, займався торгівлею в розумінні ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявідсутні.

Матеріали справи не містять інформацію про те, що ОСОБА_1 отримав кошти за реалізацію товару. Розрахункові документи чи будь-які інші докази на підтвердження факту торгівлі матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній розрахунковий документ, який би засвідчував факт продажу ОСОБА_1 електронних сигарет та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, то безсумнівним є те, що відповідачем не було встановлено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року, у графі додатків до протоколу працівник поліції зазначає «не додаються».

Також у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 24 квітня 2025 року, які були написані останнім «під диктовку» державного інспектора та працівника поліції.

У зв`язку із наведеним, письмові пояснення ОСОБА_1 від 24 квітня 2025 року не можуть братися до уваги як належний та допустимий доказ.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року не є підтверджуючим доказом скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , оскільки складений всупереч вимогам статті256 Кодексу України про адміністративні правопорушення., зокрема, у ньому не розкрито суть адміністративного правопорушення, без зазначення свідків, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, зазначені в протоколі, без зазначення будь-яких даних, які б вказували на ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інші належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у даній справі відсутні.

Позивач вважає, що постанова № 08/194 від 18 червня 2025 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення винесена необґрунтовано, без з`ясування всіх фактичних обставин справи та належної оцінки наявних у справі доказів, а тому вона є протиправною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявідносно ОСОБА_1 закриттю.

За таких обставин позивач просить скасувати постанову № 08/194 від 18 червня 2025 року, справу про адміністративне правопорушення закрити (а.с. 1-11).

16 липня 2025 року на адресу суду від відповідача 2 Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач спростовує позовні вимоги позивача та просить відмовити у задоволенні, вважаючи позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Представник відповідача зазначає, що в адміністративну комісію при виконавчому комітеті міської ради надійшли матеріали адміністративної справи № 42 з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Івано-Франківське районне управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративною комісією було розглянуто протокол ВАД №440076 від 24.04.2025, складений ст. ДОП Івано-Франківського РУП капітаном поліції Хімяк Ю.Ю. на ОСОБА_1 із зазначенням особистих даних, а також зазначено, що ОСОБА_1 , 24.04.2025 о 13.50 год по вул. Північний бульвар, 2А в м. Івано-Франківську, порушив правила торгівлі електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, що суперечить частині другій статті 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 18.06.2024 .№3817, чим порушено ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, згідно статей 55, 56, 59, 63 Конституції України, статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята повідомлено, що розгляд справи буде відбуватися у адміністративній комісії при виконавчому комітеті міської ради, що підтверджується підписами ОСОБА_1 .

Отже, даний протокол було складено у відповідності до норм статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №440076 від 24 квітня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що особа порушила правила торгівлі електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, що суперечить частині другій статті 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідач зазначає, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті міської ради під час розгляду досліджено: протокол ВАД №440076 від 24.04.2025 та матеріали, долучені до адміністративної справи № 42, які надійшли з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Івано-Франківське районне управління поліції: рапорт на ім`я начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції Р.Андрущака від 24.04.2025; довідка про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 24.04.2025 ІКС ІПНП № 18085; пояснення ОСОБА_1 від 24.04.2025; протокол огляду та вилучення речей від 24.04.2025; заява ОСОБА_1 від 24.04.2025;заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 серії ВАД №440076 від 24.04.2025, усні пояснення представника позивача.

Відповідач вважає, що постанова адміністративної комісії № 08/194 від 18.06.2025 винесена із дотриманням норм адміністративного законодавства, а вимоги позивача про скасування даної постанови є необґрунтованими та безпідставними та просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету міської ради в повному обсязі (а.с.43-46).

18 липня 2025 року представником позивача подано до суду до суду відповідь на відзив, у якій навів аналогічні обставини, що в позовній заяві, та просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с. 56-63).

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2025 року дану адміністративну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 30-31).

Ухвалою суду від 27 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 32-33).

Пояснення учасників справи у судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Остяк В.В. у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача 2 Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Попович В.І. просила у задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог чинного законодавства.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

18 червня 2025 року адміністративною комісією при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради прийнято постанову № 08/194, з якої вбачається, що ОСОБА_1 24 квітня 2025 рокублизько 13.50 години. порушив правила торгiвлi пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме у магазині «Вейпорс» здійснив торгівлю сировини для рідин, що використовується в електронних сигаретах, що суперечить частині другій статті 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовується в електронних сигаретах та пального», чим порушив ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 гривень в дохід міського бюджету м. Івано-Франківська (а.с. 17-19, 53-54).

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звертався до керівника Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради із запереченнями на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.21-29).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076, ОСОБА_1 24 квітня 2025 року о 13:50 год в м. Івано-Франківськ, Північний Бульвар, 2А порушив правила торгівлі електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, що суперечить частині другій статті 23 Закону України «Про державне регулювання тютюнових виробів тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 18.02.2024 № 3817 (а.с. 49).

24 квітня 2025 року складено рапорт згідно повідомлення від 24 квітня 2025 року (а.с.50).

28 квітня 2025 року складена довідка про результати розгляду звернення ОСОБА_2 ІКС ІПНП № 18085 від 24 квітня 2025 року (а.с. 49 зв.).

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 надані пояснення (а.с. 50 зв.).

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 написав заяву, в якій зобов`язався зберігати сировину до електронних сигарет (а.с.51).

18 квітня 2025 року проведено засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради щодо розгляду матеріалів справи № 08/194 (а.с.51 зв.)

24 квітня 2025 року складений протокол огляду та вилучення речей (а.с.52).

Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду

за результатами розгляду справи.

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У пункті 1 частини першої статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (частина перша статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до вимог частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно пункту 1 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності з положеннями статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статі 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Положеннями частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Така правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 140/2046/19, що підлягає врахуванню судом в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, у випадку встановлення судом після відкриття провадження у справі факту пропуску позивачем строку звернення до суду та з метою встановлення всіх фактичних обставин, за яких може бути прийнято рішення про залишення позову без розгляду, суд має надати позивачу можливість подати заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності причин такого пропуску.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 560/2727/19.

Позивачем до позовної заяви долучено копію поштового конверта Укрпошти за відправленням № 311 (а.с. 20).

Як зазначено позивачем у позові, 23 червня 2025 року він отримав копію оскаржуваної постанови №08/194 від 18 червня 2025 року.

До суду позивач звернувся 25 червня 2025 року.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем подана позовна заява до суду в межах строку, встановлених законом.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно частини другої статті 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року

№ 3817-IX роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення. Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога. Перед проведенням опитування особи поліцейський роз`яснює їй підстави та мету застосування поліцейського заходу, якщо це не перешкодить виконанню поліцією повноважень, покладених на неї цим Законом.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови стала наявність адміністративних матеріалів, оформлених працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз даної статті дає підстави вважати, що законодавець встановлює варіативність доказів адміністративного правопорушення. Відсутність одного з них (у тому числі й протоколу про вилучення речей і документів) не може вказувати на відсутність факту адміністративного правопорушення, якщо сукупність інших доказів є достатньою.

Відповідно до частини другої статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом встановлено, що адміністративна комісія при розгляді справи про адміністративне правопорушення дослідила наявні докази, а саме:

- протокол ВАД №440076 від 24.04.2025;

- рапорт на ім`я начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції Р.Андрущака від 24.04.2025;

- довідка про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 24.04.2025 ІКС ІПНП № 18085;

- пояснення ОСОБА_1 від 24.04.2025;

- протокол огляду та вилучення речей від 24.04.2025;

- заява ОСОБА_1 від 24.04.2025;

- заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 серії ВАД №440076 від 24.04.2025.

Також були досліджені усні пояснення представника позивача.

Вказані документи, на думку суду, в розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Суд відхиляє доводи сторони позивача про те, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради не доведено факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята не доведено факту торгівлі позивачем електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з огляду на наступне.

Так, у матеріалах адміністративної справи № 43 наявна довідка про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 24.04.2025 № 18085. Зокрема у довідці зазначено, що ОСОБА_2 є працівником ДПС в Івано-Франківській області та під час перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 було здійснено оперативну закупку сировини до електронних сигарет.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у графі «місце роботи(навчання) посада» зазначено продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », Даний протокол було отримано позивачем особисто та жодних зауважень щодо нього не надано.

Крім того, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення були зазначені особисті дані позивача: дата народження, місце проживання, громадянство, місце роботи, посада, що могли бути отримані тільки під час складання протоколу та надання їх особисто особою, на яку складається протокол про адміністративне правопорушення, тобто позивачем самостійно було вказано місце роботи магазин «Вейперс» та посада-продавець. Також посаду зазначено і в інших матеріалах адміністративної справи, а саме у протоколі огляду та вилучення речей від 24.04.2025.

Під час розгляду даної справи суд ставив запитання до представника позивача, чи йому відомо, на якій підставі ОСОБА_1 перебував в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та чи має будь яке відношення до вказаного магазину, однак останнім було повідомлено, що інформація йому невідома та довіритель не повідомляв йому про це.

При цьому у своїх же поясненнях від 24.04.2025 ОСОБА_1 вказує, що працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , а саме на посаді продавця-консультанта протягом 2-х місяців та підтверджує подію, яка відбулася 24.04.2025 та вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання представника позивача про те, що позивач писав пояснення під диктовку суд оцінює критично, оскільки жодних доказів щодо цього суду не надано.

Жодних заперечень про те, що ОСОБА_1 не є працівником даного магазину під час складання протоколу, не було заявлено.

Доводи позивача про те, що в матеріалах справи не міститься фіскального чеку, який, в свою чергу, підтверджує факт реалізації товару, а відтак відсутній факт продажу, суд оцінює критично та зазначає, що обов`язком продавця є видача споживачеві розрахункового документу встановленої форми, який засвідчує факт купівлі товару із відповідною позначкою про дату здійснення такої операції, однак недотримання цієї вимоги та відсутність розрахункового документу не є однозначним підтвердженням непроведення відповідної касової операції із продажу товару, а може свідчити про інші обставини, зокрема, недотримання суб`єктом господарювання положень у сфері дотримання правил торгівлі або намір уникнути відповідальності за реалізацію товарів тощо.

Крім цього, у поясненнях ОСОБА_1 було зазначено, що 24.04.2025 близько 13.50 до магазину зайшов невідомий чоловік, який купив ароматизатор, гліцерин та в тюбику невідому суміш та за все було оплачено 350 грн, тобто сам позивач не заперечує факт реалізації ним даних товарів, при чому зазначає і суму, яку було оплачено за придбаний товар.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на відсутність чеку, оскільки наявність будь-якого розрахункового документу не визначена законодавством, як обов`язкова для встановлення наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також для підтвердження вини особи, яка здійснила такий продаж. Відсутність фіскального чеку на реалізацію товарів може свідчити про подію і склад іншого адміністративного правопорушення у сфері порушення правил торгівлі, що не є предметом даного спору. На вказану обставину звернув увагу Верховний Суд у справі № 804/8054/17 від 09 березня 2021 року.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_1 працівником поліції не повідомлялось про його права та обов`язки, оскільки у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, згідно статей 55,56,59,63 Конституції України, статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята повідомлено, що розгляд справи буде відбуватися у адміністративній комісії при виконавчому комітеті міської ради, про що свідчить підпис ОСОБА_1 .

Щодо посилання сторони позивача на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440076 від 24 квітня 2025 року було зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 18.02.2024 № 3817, проте такого нормативно-правового акту не існує в Україні, оскільки на території України діє Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX, то суд зазначає, що була допущена описка (випадкова помилка).

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2020 року в справі № 521/1074/17 роз`яснив, що описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Отже, аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення в оскаржуваній постанові неправильних даних не спростовує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заперечення позивача про невчинення адміністративного правопорушення суд розцінює як спробу уникнути відповідальності.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 08/194 від 18 червня 2025 року є правомірною та такою, що винесена відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 156, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 265, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 122, 123, 134, 139, 159, 160-161, 169, 240, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської радипро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1 Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21

Відповідач 2 - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, код ЄДРПОУ 04054346, місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.