Справа № 340/1684/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1684/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (суддя Ю.П. Пасічник) у справі № 340/1684/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу додаткової грошової винагороди за період з 18 грудня 2023 року по 29 грудня 2023 року та за період 11 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року і відповідно до виконуваних обов`язків;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду за період з 18 грудня 2023 року по 29 грудня 2023 року та за період 11 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року відповідно до виконуваних обов`язків;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення за період з 24 січня 2024 року по 11 квітня 2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн; за період перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення за період з 24 січня 2024 року по 11 квітня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження служби, а саме, 29 грудня 2023 року позивач отримав вибухову травму в зоні бойових дій при виконанні військових обов`язків, що підтверджено: випискою з медичної карти стаціонарного хворого, довідкою про обставини травми від 21 січня 2024 року, довідкою військово-лікарської комісії від 23 травня 2024 року - відповідно до яких отримав поранення тяжкого ступеня пов`язане із захистом батьківщини. Позивач зазначав, що у період з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 11.03.2024 по 11.04.2024 він перебував у відпустках за станом здоров`я на підставі наказів командира військової частини та довідок ВЛК. Натомість згідно розрахунку грошового забезпечення за період з січня 2024 по серпень 2024 вбачається, що виплата додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн. за період перебування у відпустках, не проводилась.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нараховано та не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 04 січня 2024 року по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 04 січня 2024 року по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення за період з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 13.03.2024 по 13.04.2024;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 грн; за період перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення за період з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 13.03.2024 по 13.04.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що згідно Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Суд з`ясував, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачеві додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 04 січня 2024 року по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року, а тому суд вказав про необхідність зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Крім того, суд зауважив, що згідно п.1 Постанови №168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, за весь період його відпусток для лікування після тяжкого поранення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачем не заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 04 січня 2024 року по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року. Відтак, скаржник вказує, що суд першої інстанції помилково вийшов за межі позовних вимог. Скаржник зауважує, що системний аналіз приписів Постанови КМУ №168 та Наказу №260 дає можливість для висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці є те, що така відпустка для лікування надається після поранення, у зв`язку з отриманням тяжкого порання (обов`язково має бути визначена тяжка ступінь травми (поранення) згідно класифікатора), надається у зв`язку із з тим, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини, надається за висновком ВЛК. Скаржник вказує, що перелічені умови стосовно відпустки з 25.01.2024 по 23.02.2024, з 11.03.2024 по 11.04.2024 документально не підтверджено. Відтак, скаржник вважає, що правові підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за періоди відпусток з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 11.03.2024 по 11.04.2024, відсутні, протиправна бездіяльність скаржником не допущена.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходить військову службу на посаді старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу додаткової грошової винагороди за період з 18 грудня 2023 року по 29 грудня 2023 року та за період 11 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року і відповідно до виконуваних обов`язків, а також бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення за період з 24 січня 2024 року по 11 квітня 2024 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Вказана гарантія передбачає виплату військовослужбовцям грошового забезпечення у розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України та у порядку визначеному Міністром оборони України (частина четверта цієї статті).

Згідно приспів п.1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 року, затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Згідно розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які зокрема у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

З огляду на вказані норми можливо дійти висновку про те, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. включаються особи, які:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Колегія суддів встановила, що у період проходження служби, а саме, 29 грудня 2023 року під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів 10 АК ОСУВ "Таврія" позивач отримав: "Вибухова травма. Множинні вибухово-осколкові сліпі поранення грудної стінки грудної клітки зліва. Лівобічний пневмоторакс", що довідкою про обставини травми (поранення) від 21.01.2024 №1843/1150.

Разом з тим, наявна в матеріалах справи довідка ВЛК від 23.05.2024 №4101 містить діагноз позивача, а саме наслідки вибухової травми 29.12.2023 року. У цій довідці вказано, що травми поранення позивача ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини, поранення тяжкого ступеня згідно наказу МОЗ України від 04.07.2004 №370.

Також, як правильно встановив суд першої інстанції, у зв`язку з отриманим пораненням, за рекомендацією ВЛК (довідка від 23.01.2024 №75), згідно наказу відповідача №24 від 24.01.2024, за рекомендацією ВЛК (довідка від 07.03.2024 №968), згідно наказу відповідача №71 від 11.03.2024, позивачеві надавались відпустки за станом здоров`я терміном на 30 діб з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 13.03.2024 по 13.04.2024.

При цьому довідки ВЛК від 23.01.2024 №75 та від 07.03.2024 №968, на підставі яких позивачеві надавались відпустки містять наступні рекомендації "На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів з подальшим переоглядом ВЛК.".

Відтак, враховуючи вищезгадані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач згідно постанови КМУ №168 має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., за періоди перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 13.03.2024 по 13.04.2024, однак доказів нарахування та виплати позивачу цієї додаткової винагороди матеріали справи не містять.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника щодо дати видачі довідки ВЛК від 23.05.2024 №4101, адже дата цієї довідки не впливає на висновок про отримання позивачем тяжкого поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини, та про перебування позивача у відпустці для лікування цього поранення згідно довідок ВЛК.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано вказав про наявність підстав визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення за період з 25.01.2024 по 23.02.2024 та з 13.03.2024 по 13.04.2024.

Обгрунтованими є і висновки суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, за період його стаціонарного лікування.

Так, у зв`язку з отриманим пораненням проходив лікування у період з 04 січня 2024 року і по 13 січня 2024 року в КП Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечнікова ДОР, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року в КНП ХОЛ ХОР Україна, з 16 січня 2024 по 23 січня 2024 в КНП "Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни" ХОР (а.с.18-20,74).

Згідно довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з січня по серпень 2024 р., позивачеві за періоди проходження лікування з 04 січня 2024 року і по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року, додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн. не виплачувалась (а.с.26).

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачеві додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 04 січня 2024 року по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року.

Стосовно аргументів відповідача про те, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі заявлених вимог, оскільки позивачем не було заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 04 січня 2024 року по 13 січня 2024 року, з 14 січня 2024 року по 16 січня 2024 року, з 16 січня 2024 року по 23 січня 2024 року, слід зазначити те, що заявлені позивачем у цій справі вимоги стосувалися виплати грошового забезпечення під час проходження військової служби, а тому суд першої інстанції, встановивши порушення прав позивача, в частині невиплати додаткової винагороди у період стаціонарного лікування, правомірно вийшов за межі заявлених вимог та надав правову оцінку таким діям відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі № 340/1684/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров