Справа № 440/11364/25
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 вересня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/11364/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову Лубенського техно-торгового центру "Електрон" до Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Колективне підприємство Лубенський техно-торговий центр "Електрон" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області про:

- визнання протиправною бездіяльності Управління Державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області щодо перебування на балансі Управління Державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області будівлі гаража площею 40,8 м2, який належить колективному підприємству Лубенський техно-торговий центр "Електрон";

- зобов?язання Управління Державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області виключити з балансу управління будівлю гаража площею 40,8 м2, який належить колективному підприємству Лубенський техно-торговий центр "Електрон".

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивач оскаржує бездіяльність Управління Державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області щодо перебування на балансі Управління Державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області (з 2003 року) будівлі гаража площею 40,8 м2, який належить колективному підприємству Лубенський техно-торговий центр "Електрон" на підставі свідоцтва про право власності від 22 грудня 1996 року № 266.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач звернувся до суду з цим позовом - 14 серпня 2025 року.

При цьому заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску до позову не додано.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №440/11364/25 позовну заяву Колективного підприємства Лубенського техно-торгового центру "Електрон" до Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху; роз`яснено позивачу, що недолік необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з доказами поважності причин його пропуску; встановлено позивачу строк для усунення недоліку упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху; роз`яснено позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви вона буде повернута.

Від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтована тим, що про порушення свого права позивач дізнався лише 30 квітня 2025 року, коли отримав лист Управління Державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області за вих. №01-23-10/566 від 30 квітня 2025 року.

До такого доводу позивача суд ставиться критично, адже позивач є власником спірного нерухомого майна та не міг не знати про балансоутримувача свого майна.

Крім того, вказаний лист направлений відповідачем у відповідь на звернення позивача та позивачу (керівнику КП ТТЦ "Електрон") повідомлено про те, що Управління не має можливості виключити з балансу нерухоме майно (гараж) та що спірне питання щодо використання та балансової належності цього майна необхідно вирішити в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зауважує, що критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Суд наголошує на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)."

Поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, а відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим.

У цій справі позивач звернувся до суду із пропуском установленого законом строку та при цьому доказів на підтвердження наявності обставин, які були об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили звернення до суду у встановлений законом строк, суду не надано.

Також суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач не знав та не міг знати (не мав таку можливість) про балансоутримувача майна, власником якого він є згідно свідоцтва про право власності від 22 грудня 1996 року № 266.

Суд зауважує, що у цій справі пропущення строку звернення до суду з цим позовом обумовлено власною пасивною поведінкою самого позивача, оскільки позивач, будучи власником майна, мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість до стану своїх прав стосовно свого майна та своєчасно звернутися до суду з позовом.

Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі №826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі №487/3042/16-а тощо, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Також за численними висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 18 липня 2024 року у справі № 480/6083/23, реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності інших осіб.

Оскільки доказів на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили звернення до суду у строк, який пропущено, позивачем суду не надано, суд не знаходить підстав для визнання вказаних причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другої статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 123 згаданого Кодексу якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати неповажними підстави подання позову з пропущенням встановленого строку звернення до суду.

Позовну заяву Лубенського техно-торгового центру "Електрон" до Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.І. Слободянюк