Справа № 560/18695/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18695/24

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

10 вересня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04 грудня 2024 року № 0/30258/2407 та № 0/30259/2407, які винесені Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04 грудня 2024 року № 0/30258/2407 та № 0/30259/2407 не відповідають вимогам чинного законодавства та є протиправними. Вважає, що перевірка проведена за періоди поза межами 1095 денного строку (що є порушенням п.102.1 ПК України з боку відповідача). Щодо підстав оскарження ППР №0/30259/2407 зазначає, що позивач (при здійсненні господарської діяльності в період перевірки була зареєстрована як фізична особа-підприємець), як ФОП, при виплаті плати за оренду нерухомості іншому ФОП не може виступати податковим агентом (згідно з пп.14.1.180, п.119.1 та пп.177.8 ПК України). Щодо підстав оскарження ППР №0/30258/2407 посилається на те, що у акті перевірки за період з 03.01.2019 по 31.12.2021 відповідач застосував неправильний розмір санкції, адже санкція відповідачем застосована на момент винесення оскаржуваного рішення (100 % та 150%), хоча відповідач повинен був застосувати розмір санкції на момент виникнення правовідносин (вчинення правопорушення) у зменшеному розмірі (1 гривня, 10% та 50%).

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 11 лютого 2002 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Як платник податків та обов`язкових платежів перебувала на обліку у Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області.

2.2 За період з 01.01.2018 по 31.10.2023 позивач, обравши спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснювала діяльність із застосуванням ставки єдиного податку 13%, встановленого для сплати єдиного податку платникам єдиного податку 2-ї групи, використовувала працю найманих працівників.

2.3 31 жовтня 2023 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено реєстраційну дію про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за власним рішенням позивача, вчинено запис за № 005000278.

2.4 Посадовою особою Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.10.2023 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.10.2023. За результатами перевірки складено акт перевірки від 11 жовтня 2024 року № 22335/22-01-24-06/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

2.5 За наслідками перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 року № 0/30258/2407, яким за порушення підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 ПК України, пункту 1 розділу III, пункт 4 розділу IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, а саме: ФОП ОСОБА_1 не відображено в додатку 4-ДФ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період з 1 кв. 2021 року по 4 кв. 2023 року, нарахування та виплату фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) доходу від здійснення підприємницької діяльності, а саме: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна згідно з договором оренди на загальну суму 10200,00 грн, за 157 ознакою доходів, на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54, пункту 119.1 статті 119 ПК України застосовано штрафні санкції (штрафи) у сумі 1020 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 року № 0/30259/2407, яким за порушення вимог пункту 1 статті 3 розділу II Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а саме: ФОП ОСОБА_1 через реєстратор розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом України № 265/95-ВР, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок за період 2019-2021 роки не проведені розрахункові операції при продажу виробів медичного призначення та лікарських засобів в торгівлі на загальну суму 2289082,57 грн, (згідно з наданою до перевірки банківською випискою за 2019 рік по рахунку НОМЕР_3 вперше ФОП ОСОБА_1 отримала дохід 03.01.2019 року в сумі 960,30 грн), на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 119 ПК України і частини 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 3433143,71 грн.

2.6 Згідно із додатком до акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 22335/22-01-24-06/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 року "Розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, зборів (обов`язкових платежів) за порушення податкового та іншого законодавства за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 3433143,71 грн, у тому числі:

-податковий період 03.01.2019 (вперше) - у сумі 960,30 грн, в розмірі 100% за відхилення в сумі 960,30 грн,

-податковий період 03.01.2019-31.12.2019 - в сумі 1476004,05 грн, в розмірі 150% за відхилення в сумі 984002,70 грн, (дані платника - 0,00 грн,-дані перевірки-3764155 грн)

-податковий період 01.01.2020-31.12.2020 - в сумі 1459674,00 грн, в розмірі 150% за відхилення в сумі 973116,00 грн, (дані платника-0,00 грн,-дані перевірки-973116,00 грн);

-податковий період 01.01.2021-31.12.2021 - в сумі 496505,36 грн, в розмірі 150% за відхилення в сумі 331003,57 грн, (дані платника-3433151,43 грн,-дані перевірки-3764155 грн)

2.7 Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необґрунтований, недоведений дослідженими в судовому засіданні доказами, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї.

4.1 Позивач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2025 та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

4.2 Як на підстави для апеляційного оскарження рішення суду, відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, в результаті чого суд дійшов помилкових висновків про відмову у позові, оскільки сума санкцій розрахована позивачем не відповідно до вимог законодавства на момент порушень. Крім того, позивачем не порушені вимоги пп.170.1.2 п. 170.1 ст. 170 ПК України, оскільки 19.05.2010 року позивачка як наймач уклала договір найму нежитлового приміщення (аптеки) із ФОП ОСОБА_2 , яка згідно з договором є наймодавцем, а тому не може вважатися податковим агентом відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

4.3 Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

1.1 Щодо податкового повідомлення-рішення № 0/30258/2407 від 04.12.2024, яким відносно позивача застосовано штрафні санкції (штрафи) у сумі 1020 грн, суд зазначає таке.

1.2 Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - самозайнята особа, яка незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

1.3 Положеннями пп.170.1.2 ПК України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об`єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

1.4 Згідно з п.162.1 ПК України платниками податку є:

- фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

1.5 Положеннями пп.14.1.226 ПК України визначено, що самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

1.6 Пунктом 177.8 ПК України визначено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

1.7 Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що для застосування пп.170.1.2 ПК України необхідно, щоб орендодавцем виступала виключно фізична особа платник податку ПДФО. За обставинами справи встановлено, що орендодавцем виступає ФОП ОСОБА_2 , а не фізична особа, що вказує на неправильне тлумачення судом першої інстанції пп.170.1.2 ПК України та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

1.8 Крім того, стаття 119 ПК України передбачає відповідальність за порушення платником податків порядку подання інформації саме про фізичних осіб - платників податків, а не про фізичних осіб-підприємців.

1.9 Щодо податкового повідомлення-рішення від 04.12.2024 року № 0/30259/2407, яким відносно позивача застосовано штрафні санкції (штрафи) в сумі 3433143,71 грн, апеляційний суд зазначає наступне.

1.10 Відповідно до абз. 1 преамбули Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

1.11 Реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо (стаття 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг").

1.12 Статтею 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до ПК України.

1.13 Згідно з пунктом 1 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

1.14 Як свідчать матеріали справи, перевіркою встановлено допущення позивачем порушень п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме ФОП ОСОБА_1 через реєстратор розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом України № 265/95-ВР, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, за період 2019-2021 роки не проведені розрахункові операції при продажу виробів медичного призначення та лікарських засобів в торгівлі на загальну суму 2289082,57 грн.

1.15 Пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (в редакції станом на момент винесення ППР) встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

1.16 Порушення, які встановлюються податковим повідомленням-рішенням, охоплюються часовим проміжком з 03.01.2019 по 31.12.2021. Апеляційна скарга мотивована тим, що норма статті 17 Закону №265/95-ВР в цей часовий проміжок передбачала різні штрафні санкції, а не ті, що встановлені в оскаржуваному ППР, а застосування санкції, встановленої станом на момент винесення ППР суперечить Конституції.

1.17 З аналізу змін, які вносились до статті 17 Закону №265/95-ВР, дана норма у спірний перід передбачала різні штрафні санкції.

1.18 В редакції станом з 01.01.2017 та по 31.07.2020 пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР передбачав застосування фінансових санкцій за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки, серед іншого, факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

- вчинене вперше - 1 гривня;

- за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

1.19 01.08.2020р. набрав чинності п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР, згідно з яким за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції, серед іншого, у разі встановлення в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, або невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

1.20 При цьому, 01.08.2020р. набрали чинності вимоги п.11 «Прикінцевих положень» Закону №265/95-ВР, згідно яких, тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

1.21 Законом №1017-IX від 01.12.2020р., який набрав чинності 10.12.2020р., в абзаці першому пункту 11 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №265/95-ВР слова і цифри «до 1 січня 2021 року» замінено словами і цифрами «до 1 січня 2022 року».

1.22 Таким чином, в період фінансово-господарської діяльності позивача, при здійсненні якої встановлені порушення, за які застосовані штрафні санкції:

- з 03.01.2019 по 31.07.2020 - розмір фінансової санкції згідно п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР визначався (обчислювався) з кількості разів допущених порушень протягом певного періоду часу - протягом календарного року та складав 1 грн. за вчинене порушення вперше, 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

- з 01.08.2020 по 31.12.2021, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР з урахуванням пункту 11 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №265/95-ВР, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

1.23 За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

1.24 Оскільки на момент факту не проведення розрахункових операцій за період з 03.01.2019 до 31.07.2020 діяла редакція №265/95-ВР, що передбачала застосування фінансової санкції, відповідно до п.1. ст.17 даного Закону, у розмірі 1 грн. (за порушення вчинене вперше) і 100 відсотків за кожне наступне вчинене порушення, а за період з 01.08.2020 по 31.12.2021 редакція п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР, яка передбачала застосування фінансової санкції 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше та 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення, тому застосування до позивача штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення за даний період, у розмірі 100 % за перше порушення від 03.01.2019 та 150 % за кожне наступне, є протиправним.

1.25 Крім того, з аналізу вибіркових виписок з рахунків ФОП ОСОБА_1 , судом встановлено ряд надходжень на рахунок з позначками "внесення власних заощаджень готівкою", "поповнення обігових коштів", внесення власних коштів", що не може однозначно оцінюватись як кошти, отримані від розрахункових операцій в ході господарської діяльності позивача.

1.26 Колегія суддів погоджується з доводами позовної заяви та апеляційної скарги, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не обґрунтовано правомірність застосування норм матеріального закону в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, а не на момент дії правовідносин.

1.27 Внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність оскаржуваних повідомлень-рішень та відмову у задоволенні позову.

1.28 Оскільки податковим органом у розрахунку не вказані суми операцій, які враховуються для штрафних санкції за певні періоди, то їх перерахування за періоди дії різних редакцій статті 17 Закону №265/95-ВР, тобто з 03.01.2019 по 31.07.2020 та з 01.08.2020 по 31.12.2021 не вбачається можливим.

1.29 Доводи апеляційної скарги щодо порушення податковим органом строку давності, передбаченого ст. 102 Податкового кодексу, колегією відхиляються. Як видно з обставин справи та аналізу дії законодавства про карантин, строк давності, встановлений ст. 102 ПКУ, відповідачем не порушений.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги є слушними та підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи, що є підставою для скасування судового рішення.

2.2 Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

2.3 Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем у справі судові витрати у виді судового збору в загальній сумі 32702,50 грн. (13081+19621,50), підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 04.12.2024 №0/30259/2407 та №0/30258/2407, які винесені Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області для сплати ОСОБА_1 .

Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму понесених судових витрат в розмірі 32702 (тридцять дві тисячі сімсот дві) гривні 50 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.