Справа № 560/8579/25
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8579/25
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №52 від 24.02.2025 щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди: - роботи в колгоспі з 1978 року по 17.03.1984, з 20.03.1984 по 22.07.2002 згідно трудової книжки від 10.12.1983 НОМЕР_1 , вкладиша в трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 від 03.03.1987; - роботи в колгоспі з 1978 року по 1984 рік, згідно архівної довідки від 12.02.2025 №78; - роботи в колгоспі з 1982 року по 2001 рік, згідно архівної довідки від 05.02.2025 №75;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 11 вересня 2025 року та провести відповідні виплати.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У результаті розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу не зараховано період роботи, зокрема, з 1978 року по 17.03.1984, з 20.03.1984 по 22.07.2002. Вважає, що записи трудової книжки містять всю необхідну інформацію про періоди роботи. Також зазначає, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №52 від 24.02.2025 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно заяви від 17.02.2025 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 32 роки, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзиву на позов не надходило.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відомостями з паспорта серії НОМЕР_3 .

17 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.02.2025 року № 52 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не досягненням пенсійного віку та в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж особи становить 23 роки 08 місяців 22 дні. У рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 : з 1978 по 23.11.1983, з 20.03.1984 по 11.02.1993, оскільки відсутні підстави записів про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі. До страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до архівної довідки від 12.02.2025 №78, виданої КУ Деражнянської міської ради Хмельницької області "Трудовий Архів", оскільки ПІБ в даному документі не відповідає даним паспорту. До страхового стажу не зараховано період роботи відповідно архівної довідки від 05.02.2025 №75, виданої КУ Деражнянської міської ради Хмельницької області "Трудовий Архів", оскільки в даному документі не зазначено по батькові заявника.

Позивачка, вважаючи порушеним її право на пенсійне забезпечення, звернулася з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Згідно паспортних даних, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.02.2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

При оформленні пенсії за віком позивачка надала необхідний пакет документів для призначення пенсії.

При цьому ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі Закон №1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною 2 статті 56 Закону №1788-XII встановлено, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників або архівних установ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції №58 від 29.07.1993 р. передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 від 29.07.1993 р. усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.6 Інструкції №58 від 29.07.1993 р. у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції №58 від 29.07.1993 р. у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Відповідно до п.п.5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

З наведених вище приписів ч.2 ст.56 Закону №1788-XII та п.5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, слідує, що наявність у трудовій книжці колгоспника відомостей про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання є обов`язковим, оскільки при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.

Так, з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 на ім`я ОСОБА_1 , слідує, що з 1978 року по 17.03.1984 остання працювала на різних посадах в колгоспі «ім. Кірова», що також підтверджується архівною довідкою, сформованою з фонду № 21 Справи «Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника» колгоспу «ім. Кірова» с. Мазники Деражнянського району Хмельницької області за 1964-2003 роки, виданою комунальною установою Деражнянської міської ради «Трудовий архів» від 12.02.2025 № 78. За цей час роботи виробила 787 людиноднів.

З 20.03.1984 по 22.07.2002 позивачка працювала дояркою в колгоспі «Комінтерн» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 року, вкладишем в трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 від 03.03.1987 року, а також архівною довідкою, сформованою з фонду № 89 Справи «Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника» СТОВ «Урожай» с. Літки Деражнянського району Хмельницької області за 1978-2002 роки, виданою комунальною установою Деражнянської міської ради «Трудовий архів» від 05.02.2025 № 75 (додаток № 7). За цей час роботи виробила 3696,8 людиноднів.

12.02.1993 року колгосп «Комінтерн» с. Новосілка перейменований у селянську спілку «Урожай» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 року, а також архівною довідкою № 01-13/2025/16/2 від 11.02.2025 року, виданою архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації, відповідно в якій позивачка продовжила свою роботу.

У лютому 2000 року селянську спілку «Урожай» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області реформовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Агрофірма «Урожай» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 року, а також архівною довідкою № 01-13/2025/16/2 від 11.02.2025 року, виданою архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації, де позивачка продовжила свою роботу до 22.07.2002 року.

Проте, як зазначено вище, з аналізу приписів Інструкції №58 слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати, що періоди роботи, щодо записів про які є певні недоліки, не можуть бути зараховані до трудового стажу позивача.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Та обставина, що уповноважена особа підприємства (установи), де працював позивач не засвідчив запис в трудовій книжці позивача своїм підписом або здійснив запис не у точній відповідності з формуванням чинного законодавства не робить такі записи неправдивими. Відповідач не позбавлений права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058, згідно з якою органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Так, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачем надсилались відповідні запити до підприємства, де працювала позивачка у спірні періоди, з метою перевірки правильності внесених записів у трудову книжку позивачки.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, відповідач в межах своїх повноважень, зобов`язаний розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, зокрема, записів у трудовій книжці, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Також відповідачем не надано доказів того, що позивачка не працювала або її періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивачки стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивачки на пенсійне забезпечення.

Крім того, відповідно до приписів ч.2 ст.56 Закону №1788-XII невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин є підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю, і не може бути підставою для неврахування такого трудового стажу взагалі.

Разом з цим, відповідачем не надано суду доказів визнання недостовірними вищезазначених записів, зроблених у трудовій книжці позивачки, натомість такі записи в її книжці є чіткими та не мають виправлень чи будь-яких інших невідповідностей.

За наведених обставин, суд зазначає, що трудова книжка позивачки містить необхідні записи про періоди роботи позивачки в колгоспі з 1978 по 17.03.1984, з 20.03.1984 по 22.07.2002, що є достатньою підставою для зарахування цього періоду роботи позивачки до її трудового (страхового) стажу.

Позивачці відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду та у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.02.2025 року №52, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, слід визнати таке рішення протиправним та скасувати його в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи.

У частині позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсії за віком, суд зважає на таке.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно паспортних даних, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому буде мати право на призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку. Тобто, позовні вимоги в цій частині є передчасними та не підлягають задоволенню.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.02.2025 року №52 в частині щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі з 1978 по 17.03.1984, з 20.03.1984 по 22.07.2002 відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.12.1983.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир,Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003 , код ЄДРПОУ - 13559341) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап