Справа № 930/2895/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 930/2895/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Науменко С.М.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

09 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника відповідача - Ковальчука Д.О., позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника Департаменту патрульної поліції м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 4АВ № 07851044 від 11.10.2024,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою серія 4 АВ № 07851044 від 11.10.2024 року інспектором ДПП Лютик Віталієм Вікторовичем його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 11.10.2024 року о 11:39 год., за адресою М-21 Виступовичі - Могилів-Подільський 307+084 керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 35 км/год., чим порушив пункт 12.9. (б) Правил дорожнього руху України. Просить скасувати вказану постанову.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що він ПДР не порушував та вважає, що інспектор незаконно виніс постанову відносно нього.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2025 року позов задоволено повністю.

Скасовано постанову Серія 4АВ №07851044 від 11.10.2024 винесену інспектором ДПП Лютиком Віталієм Вікторовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказує, що належним способом захисту у даному випадку є звернення в 20 календарних днів особи, яка керувала транспортним засобом на момент учинення зафіксованого адміністративного правопорушення до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України, уповноважений поліцейський якого виніс адміністративну постанову, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення, тобто застосуванні процедури визначеної законом, яка проводиться в позасудовому порядку. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляду справи призначено у відкритому судовому засіданні на 09 вересня 2025 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги просив відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення представника відповідача, позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2024р. відносно позивача інспектором ДПП Лютик В.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що 11.10.2024, він о 11:39 год., за адресою М-21 Виступовичі - Могилів-Подільський 307+084 керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 35 км/год., чим порушив пункт 12.9. (б) Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч.1 ст.9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 11.10.2024 року в 11-39 автомобілем Рено Трафік д.н. НОМЕР_1 керував тесть позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є його власником (а.с.6), що підтвердив сам ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції. Факт керування автомобілем саме ОСОБА_2 під час автоматичної фіксації такого порушення, підтверджується також і фото з фіксації адміністративного правопорушення, яке долучено до постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пояснень сторін, ОСОБА_1 , станом на 11.10.2024 року є особою, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних відомостей, як користувач транспортного засобу. Тому на ОСОБА_1 , як на користувача транспортного засобу, працівником поліції і було винесено оскаржену постанову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КпАП України.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порушення ОСОБА_1 процедури, передбаченої ч.2 ст.14-1 КУпАП, як особою на яку винесено постанову, не може бути беззаперечною підставою для підтвердження правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності коли встановлено іншу особу - ОСОБА_2 , який керувала автомобілем.

Таким чином, працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів (пункт 12.9. (б) Правил дорожнього руху України).

Саме наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії 4АВ № 07851044 від 11.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху, та не доведено що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначеним вимогам закону, рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2025 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача - відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

При цьому, колегія суддів звертає увагу сторін на те, що оскільки в суді встановлено факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення (ч.1 ст.122 КуПАП) не ОСОБА_1 а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником транспортного засобу - RENAULT TRAFIC номерний знак НОМЕР_1 то останній, як порушник, з часу отримання відповідачем постанови і підлягає притягненню до відповідної адміністративної відповідальності зі сплатою штрафу.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.