Справа № 240/5350/25
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5350/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

09 вересня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

представника позивача: Антонюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 14 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 № 5/в;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю батька - військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 320166,67 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач відмовив позивачу в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги на підстав пп. "а" ч.1 ст.16-4 Закону № 2011-ХІІ, який передбачає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

На думку позивача, не може слугувати підставою для відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати членам сім`ї одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, лише встановлений під час смерті факт сп`яніння військовослужбовця. Така допомога не призначається у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі). А тому рішення Комісії вважає таким, що порушує її право на отримання одноразової грошової допомоги.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник позивача заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що зі змісту довідки по факту смерті військовослужбовця від 02.09.2019 №5758 та свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 03.09.2019 встановлено, що військовослужбовець за контрактом ОСОБА_2 перебуваючи у щорічній основній відпустці ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Попередній діагноз поставлений слідчо-оперативною групою м. Бердичева Житомирської області: серцево-судинна недостатність.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 призначено розслідування від 02.09.2019 №1440 за наслідками якого складено акт від 10.09.2019 та прийнято наказ від 05.09.2019 №1471 "Про обставини смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 прапорщика ОСОБА_2 ".

Зі змісту документів, що прийняті в ході проведення розслідування встановлено, що випадок не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, а смерть настала від захворювання, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи: гострий панкреатит.

Вказано, що ОСОБА_2 не перебував в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин.

Довідкою Бюро судово-медичної Експертизи Управління Охорони здоров`я Житомирської облдержадміністрації Бердичівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 21.11.2019 №81 повідомлено, що згідно акту судово-токсикологічної експертизи №2049 від 17.10.2019 у ОСОБА_2 виявлений етиловий спирт у концентрації 0,87 у крові та 1,65% у сечі.

В подальшому актом службового розслідування від 06.01.2021 встановлено необхідність внесення змін в абз. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №1471 Про обставини смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 прапорщика ОСОБА_2 від 05.09.2019 та викласти в наступній редакції: прапорщик ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

З метою уточнення вказаних відомостей, військовою частиною винесено наказ Про уточнення обставин смерті прапорщика ОСОБА_2 №35.

Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №4 від 03.01.2020 захворювання та причина смерті ОСОБА_2 , Так, пов`язане з проходженням військової служби.

За результатами розгляду поданих документів, комісія протоколом від 21.04.2023 №6/д дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з наявністю суттєвих розбіжностей у документах щодо висновків наявності (відсутності) в крові померлого етилового спирту.

Пунктом 14 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 №5/в відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки згідно із статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері, дочці та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, прапорщика ОСОБА_2 . Згідно висновку експерта Бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради Бердичівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 21.10.2019 №714 основним судово-медичним діагнозом є гострий панкреатит, а супутнім - алкогольна інтоксикація. В крові ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,87‰. Крім того, в листі Бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради Бердичівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 15.07.2020 зазначено: "не виключається можливим, що вживання алкоголю могло привести до розвитку гострого панкреатиту і викликати настання смерті. Тому, у даному випадку, не виключається причинний зв`язок вживання алкоголю і настання смерті".

В подальшому у зв`язку з винесенням Житомирським окружним адміністративним судом рішення у справі №240/9897/23, на його виконання скасовано пункт 4 протоколу від 10.03.2023 та призначено одноразову грошову допомогу матері померлого прапорщика ОСОБА_2 .

Вважаючи своє право на отримання одноразової грошової допомоги порушеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що не може слугувати підставою для відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати членам сім`ї одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, лише встановлений під час смерті факт сп`яніння військовослужбовця. Така допомога не призначається у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до у ст.1 Закону №2011-XII, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно абз.2 пп."а ч.1 ст.16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону (ч.1ст. 16-3 Закону № 2011-XII).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Колегія суддів зазначає, що предметом даного спору є безпосередньо протиправність рішення Міністерства оборони України в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті належній їй частині одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її батька - військовослужбовця. При цьому обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 звертає окрему увагу на той факт, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі №240/9897/23 визнано право ОСОБА_3 (матері померлого) на отримання одноразової грошової допомоги. Підстави виникнення права на одноразову грошову допомогу є ідентичними, а право визначено тими самими нормами Закону.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що так, дійсно рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/9897/23, що залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2022 №240/9254/20 визнано протиправним та скасовано пункт 4 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2023 № 4/с, зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 320166,67 грн.

У подальшому на виконання рішення суду Міністерство оборони України п.1 протоколу №10/с від 02.04.2024 призначено одноразову грошову допомогу матері померлого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першої статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Відтак, рішенням суду, що набрало законної сили, встановлено факт наявності права у близьких родичів ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової виплати у зв`язку з його смертю.

А тому, за відсутності нових обставин, що не були відомі сторонам спору на момент встановлення такого права, у Міністерства оборони відсутні об`єктивні причини відмовляти ОСОБА_1 у реалізації права на отримання коштів.

Водночас, Міністерство оборони України відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 вказує, що комісія прийняла таке рішення на підставі висновку експерта Бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради Бердичівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 21.10.2019 №714 основним судово-медичним діагнозом є гострий панкреатит, а супутнім - алкогольна інтоксикація. В крові ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,87‰. Крім того, в листі Бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради Бердичівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 15.07.2020 зазначено: "не виключається можливим, що вживання алкоголю могло привести до розвитку гострого панкреатиту і викликати настання смерті. Тому, у даному випадку, не виключається причинний зв`язок вживання алкоголю і настання смерті".

Колегія суддів зазначає, що висновок експерта Бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради Бердичівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №714 прийнятий 21.10.2019 та враховувався судом під час розгляду справи №240/9254/20 щодо встановлення права на отримання допомоги іншим близьким родичем ОСОБА_2 у 2023 році, а тому не може бути новою обставиною, не врахованою під час розгляду такої справи.

Судом в обґрунтування такого рішення вказано, що відповідачем не доказано, як то передбачено ч.2 ст.77 КАС України, що смерть ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння і, відповідно, відмова позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 320166,67 грн є неправомірною.

Також суд, у справі №240/9254/20 зауважив, що не може слугувати підставою для відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати членам сім`ї одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, лише встановлений під час смерті факт сп`яніння військовослужбовця. Така допомога не призначається у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).

Нових доказів, на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку смерті ОСОБА_2 зі вживанням алкоголю до матеріалів справи №240/5350/25 не надано.

Відтак, рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у формі протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняте за відсутності обґрунтованих підстав.

З огляду на наведене, пункт 14 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 № 5/в визнається судом протиправним та таким, що прийнятий без урахування встановлених фактів.

Колегія суддів зазначає, що наведені вище норми законодавства визначають, що розмір виплати у разі смерті військовослужбовця має становити 500 прожиткових мінімумів, встановлених законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (року настання смерті).

При цьому вказана сума ділиться на рівні частини між усіма особами, які мають право на її призначення та отримання.

Станом на 1 січня року смерті ОСОБА_2 розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб складав 1921,00грн.

Крім позивача право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 мали ще дві особи, а тому позивач має право на призначення та виплату третини одноразової грошової допомоги, а саме 320166,67 грн (500х1921,00 грн:3).

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, оскільки у даній справі мало місце проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тобто зовсім іншим відносинам ніж у справі що розглядається.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що позивач на момент загибелі свого батька вже була повнолітня, а тому не має права на вказану виплату. Колегія суддів зазначає, що дана обставина не була підставою для відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька - військовослужбовця ОСОБА_2 , а тому не може братися судом до уваги.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.