Справа № 320/38109/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в частині

в адміністративній справі

11 вересня 2025 року м.Київ №320/38109/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Служби зовнішньої розвідки України, в якому просить суд:

- визнати дії Служби зовнішньої розвідки України щодо установлення позивачеві розміру щомісячної премії у розмірі 50 відсотків, відповідно до наказу Голови Служби зовнішньої розвідки України №150-ос від 01.05.2025, протиправними.

- скасувати наказ Голови Служби зовнішньої розвідки України №150-ос від 01.05.2025 щодо установлення премії в 50 відсотків посадового окладу;

- зобов`язати Службу зовнішньої розвідки України здійснити перерахунок грошового забезпечення, ураховуючи попередньо установлений розмір премії наказом Голови СЗРУ №611-ос від 31.12.2024 - 380 відсотків посадового окладу та здійснити виплату недоотриманого грошового забезпечення відповідно до наказу Голови Служби зовнішньої розвідки України №150-ос від 01.05.2025;

- визнати факти дискримінації, мобінгу та морального тиску щодо позивача як військовослужбовиці, матері та жінки з боку посадових осіб Служби зовнішньої розвідки України;

- стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн., завдану порушенням прав, приниженням честі та людської гідності;

- зобов`язати Службу зовнішньої розвідки України провести службове розслідування по вищевказаним фактам та притягнути до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб.

Розглянувши позовну заяву та додатки до неї, суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п.24 свого рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до частини п`ятої статті 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 4 цього Кодексу адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; а публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 цього ж Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття суб`єкта владних повноважень міститься у п. 7 ч. 1 ст. 19 КАС України, згідно якої суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб, а також органів, яким законом надане право на представництво інтересів інших осіб, з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суддя звертає увагу, що у постанові від 21.05.2020 у справі №826/16196/18 Верховний Суд зазначив, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги щодо визнання факту дискримінації, мобінгу та морального тиску щодо позивача як військовослужбовиці, матері та жінки з боку посадових осіб Служби зовнішньої розвідки України та стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн., завданої порушенням прав, приниженням честі та людської гідності.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вказана вимога не є публічним спором із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, нормативно-правових актів чи індивідуальних актів.

Заявлений до вирішення адміністративного суду спір в частині цієї вимоги має приватноправовий характер, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання факту дискримінації, мобінгу та морального тиску щодо позивача як військовослужбовиці, матері та жінки з боку посадових осіб Служби зовнішньої розвідки України та стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн., завданої порушенням прав, приниженням честі та людської гідності.

На виконання ч.6 ст.170 КАС України суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи має здійснюватись судами за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання факту дискримінації, мобінгу та морального тиску щодо позивача як військовослужбовиці, матері та жінки з боку посадових осіб Служби зовнішньої розвідки України та стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн., завданої порушенням прав, приниженням честі та людської гідності.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в частині позовних вимог невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.