Справа № 120/4319/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 р. Справа № 120/4319/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01.04.2025 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною та скасування довідки "Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 17.03.2025 щодо визнання позивача придатним до військової служби;

- визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 від 17.03.2025 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині, що стосується позивача;

- визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині про зарахування позивача до особового складу частини;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнити його з військової служби.

Крім того, 04.04.2025 поштою від позивача надійшли додатки до позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.04.2025 вказану позовну заяву залишено без руху. При цьому суд виходив з того, що позовна заява подана без дотримання вимог статей 160, 161 та 172 КАС України, зокрема у частині визначення належного суб`єктного складу сторін, формулювання позовних вимог відповідно до предмету спору, надання належних доказів, а також порушення вимог до оформлення письмових доказів згідно з положеннями статті 94 КАС України. Відтак позивачу було встановлено строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

09.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви та уточнена заява з конкретизованими позовними вимогами, належно визначеним суб`єктним складом сторін, зокрема із залученням третім відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас надано копії документів, засвідчені електронним цифровим підписом. Крім того, позивач зазначив, що звертався до відповідачів із запитами про надання необхідних для справи документів, однак відповіді не отримав, у зв`язку з чим просить про їх витребування у судовому порядку.

Ухвалою суду від 11.04.2025 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою у відповідачів витребувано належним чином завірені копії документів, які стали підставою для прийняття оспорюваних рішень.

15.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому військова частина НОМЕР_1 позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що наказ про призов та зарахування позивача до військової частини є актами індивідуальної дії, які вже були реалізовані та вичерпали свою юридичну силу фактом мобілізації позивача і направлення його на військову службу. Скасування таких актів після їх виконання суперечить принципам правової визначеності та стабільності суспільних відносин. Крім того, військова частина підкреслює, що законодавство передбачає спеціальний порядок звільнення військовослужбовців, який полягає у поданні рапорту з підтверджуючими документами, а обраний позивачем спосіб захисту не є належним та ефективним для відновлення його прав.

22.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання про долучення доказів, в якому військова частина НОМЕР_1 просить долучити до матеріалів справи довідку ВЛК щодо позивача ОСОБА_1 та витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 107 від 16.04.2025.

Ухвалою суду від 03.06.2025 вказане клопотання задоволено, відповідні докази прийнято та приєднано до матеріалів справи.

02.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 позов заперечує та зазначає, що оскаржувана довідка ВЛК від 17.03.2025 була видана в установленому порядку, на підставі медичного огляду позивача та висновків профільних спеціалістів, які засвідчили його придатність до проходження військової служби. На думку відповідача, жодних процесуальних чи матеріальних порушень при проведенні ВЛК не допущено, а сам висновок відповідає вимогам Положення про військово-лікарську експертизу.

Крім того, доводи позивача щодо незаконності наказу № 230 від 17.03.2025 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" є безпідставними, оскільки наказ було видано на виконання вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та інших нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення мобілізації. Відповідач наголошує, що цей наказ має індивідуальний характер, був реалізований фактом призову позивача на військову службу і не може бути скасований заднім числом, оскільки вичерпав свою дію.

Також у відзиві вказується про те, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування наказів та довідки ВЛК є неналежним, адже чинне законодавство передбачає інший порядок вирішення питань, пов`язаних із проходженням та припиненням військової служби, зокрема подання рапорту та проходження повторної ВЛК.

08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, що відповідно до положень чинного законодавства довідка військово-лікарської комісії, складена при ІНФОРМАЦІЯ_5 , може бути оскаржена лише у вищій ВЛК регіону за підпорядкованістю, а не безпосередньо в судовому порядку.

Крім того, наказ № 230 від 17.03.2025 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" є актом індивідуальної дії разового застосування, дія якого вичерпана після його виконання, тобто після мобілізації позивача та направлення його до військової частини. Скасування такого наказу без прийняття окремого рішення про звільнення зі служби не може відновити попередній стан і суперечить принципу правової визначеності, про що неодноразово зазначав Верховний Суд.

Також відповідач наголошує, що підставою для призову позивача є конституційний обов`язок громадян України захищати Вітчизну, введення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації відповідними Указами Президента України. Доводи позивача щодо його незаконного затримання чи неможливості проходження ним військово-лікарської комісії були вже спростовані ухвалою Вінницького міського суду від 19.03.2025, якою встановлено, що він був мобілізований згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на виконання Указу Президента про продовження строку загальної мобілізації, а отже, факти його незаконного утримання не підтвердилися.

Одночасно вказаним відповідачем заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву та поновлення такого строку.

Ухвалою суду від 03.06.2025 зазначене клопотання задоволено.

08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача про надання додаткових доказів, а саме довідки КНП "Любарська лікарня" Любарської селищної ради Житомирської області за № 612 від 08.04.2025. Ухвалою суду від 03.06.2025 таке клопотання позивача задоволено, а надану ним довідку вирішено долучити до справи.

Також 08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача про застосування до ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів процесуального примусу у вигляді попередження за невиконання ухвали суду від 11.04.2025 щодо надання картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 і належним чином завірених копій всіх документів, які стали підставою для видання довідки ВЛК від 17.03.2025.

Ухвалою суду від 03.06.2025 у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

Крім того, 08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідачі не спростували його твердження та аргументи позивача, викладені в адміністративному позові. Відтак просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також 08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких військова частина НОМЕР_1 стверджує, що доводи позивача є безпідставними та не підтверджені належними доказами, медичний огляд не має відношення до видання наказу командира, а сам позивач самовільно залишив розташування частини після лікування, що підтверджується наказом командира № 107 від 16.04.2025.

Ухвалою суду від 03.06.2025 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові докази, а саме:

- довідку ВЛК від 17.03.2025 щодо визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- належним чином завірені копії всіх документів, які стали підставою для складання довідки ВЛК від 17.03.2025 щодо придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

19.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли заяви вищевказаного відповідача на виконання ухвали суду від 03.06.2025, до яких додано витребувані документи.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 був зупинений 17.03.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , в подальшому доставлений до приміщення ТЦК та СП, де пройшов медичний огляд та був мобілізований до лав Збройних Сил України.

Зокрема, у зв`язку з відсутністю відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з метою визначення ступеню придатності до військової служби позивач був направлений для проходження ВЛК.

Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 № 73/680 від 17.03.2025, за наслідками проведеного медичного огляду ОСОБА_2 визнано придатним до військової служби.

З картки обстеження та медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 є здоровим і визнаний придатним до проходження військової служби.

Відповідно до направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією від 17.03.2025 проведено обстеження, у тому числі флюорографію органів грудної клітки, за результатами якої патологічних змін у легенях та органах середостіння не встановлено. За висновками лікарів-спеціалістів (терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, отоларинголога та психіатра) позивач визнаний придатним до проходження військової служби. Постановою ВЛК від 17.03.2025 у діагнозі зазначено: "здоровий, придатний до військової служби".

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 від 17.03.2025 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" ОСОБА_1 призвано та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 78 від 18.03.2025 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Позивач, вважаючи вказані рішення відповідачів протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі ? Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі ? Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За змістом ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники ? особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники ? особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці ? особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані ? особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти ? особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

Частиною другою статті 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України ? у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства ? у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 12 ст. 12 Закону № 2232-ХІІ військовозобов`язані, які, зокрема, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі ? Положення № 402).

Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

За правилами п.1.3 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це:

- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі ?ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі ? ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

- встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ? ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ? ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) ? дистанційно.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.

До штатних ВЛК належать:

- Центральна військово-лікарська комісія (далі ? ЦВЛК);

- ВЛК регіону.

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі ? ЛЛК)) Збройних Сил України.

Підпунктом 2.3.5. пункту 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

За змістом підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Відповідно до підпункту 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 розділу І Положення № 402).

Водночас, згідно з підпунктом 2.5.1 пункту 2.5 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п.п. 2.5.11. п.2.5 розділу І Положення № 402 документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.

ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.

Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК (абзаци 1, 2 підпункту 2.8.1 пункту 2.8 розділу I Положення № 402).

ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 має право приймати постанови відповідно до цього Положення (підпункт 2.8.2 пункту 2.8 розділу I Положення № 402).

Згідно з підпунктом 2.8.3 пункту 2.8 розділу I Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

На ВЛК районного (міського) покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 покладається огляд інших громадян (підпункт 2.8.4 пункту 2.8 розділу I Положення № 402).

У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями ? шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК (підпункт 2.8.5 пункту 2.8 розділу I Положення № 402).

Разом з тим, пунктом 3.3 розділу I Положення № 402 унормовано, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ? міських ТЦК та СП, обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

Відповідно до пункту 3.4 розділу I Положення № 402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян".

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.

Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.2 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з абзацом 1 пункту 1.1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Згідно з пунктом 3.8 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.

За змістом пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Аналіз процитований вище правових норм дає підстави для висновку, що військовозобов`язані підлягають медичному огляду військово-лікарською комісією ТЦК та СП, якій за результатами військово-лікарської експертизи надане право приймати постанови щодо придатності особи до військової служби. Водночас постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК згідно з додатком 4 до Положення № 402).

Як встановлено судом з матеріалів справи, щодо позивача ОСОБА_1 17.03.2025 було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 , результати якого згідно з пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 оформлені постановою у формі довідки № 73/680 від 17.03.2025 із висновками про придатність позивача до військової служби за мобілізацією.

Вказана довідка складена за формою згідно з додатком 4 до Положення № 402.

Позивача вважає протиправним рішення ВЛК № 73/680 від 17.03.2025 та дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо його мобілізації, покликаючись на те, що фактично позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 проти його волі, стверджує, що він не здавав жодних аналізів, а тому вважає такі дії відповідачів грубим порушенням процедури проходження військово-лікарської комісії при ТЦК та СП.

Оцінюючи зазначені доводи позивача, суд враховує таке.

Згідно з пунктом 3.6 розділу ІІ Положення № 402 картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у ТЦК та СП до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах ? постійно.

На виконання вимог ухвали про витребування доказів від 03.06.2025, ІНФОРМАЦІЯ_9 надано до суду картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 від 17.03.2025, з дослідженням органів грудної клітки, а також з результатами обстеження, датою та підписами і печатками відповідних лікарів, зокрема терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, ЛОР, психіатра.

Результати медичного огляду та обстежень оформлені постановою військово-лікарської комісії від 17.03.2025, де зазначено: "здоровий, придатний до військової служби".

Відтак, з огляду на наявні у справі докази, суд не бере до уваги аргументи позивача про те, що не проходив належного обстеження, оскільки відповідні твердження спростовуються наданою карткою обстеження та медичного огляду з результатами досліджень, датами, підписами і печатками лікарів, а також власним підписом позивача, що підтверджує факт його участі у проходженні медичного огляду. Жодних належних й допустимих доказів на доведення протилежного позивачем не надано.

Щодо довідки КНП "Любарська лікарня" № 612 від 08.04.2025, то така не є документом військово-лікарської експертизи, складена поза межами процедури, визначеної Положенням № 402 і не містить висновку про непридатність позивача за статтями Розкладу хвороб. Окрім того, вона була отримана вже після проведення медичного огляду позивача та навіть звернення до суду з цим позовом.

Отже, вказана медична довідка не спростовує постанову ВЛК від 17.03.2025 і не може ставити під сумнів законність прийнятого рішення.

Судом також встановлено, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проводила медичний огляд позивача, результати якого оформлені постановою у формі довідки, є позаштатною ВЛК, яка не є самостійною юридичною та підпорядкована ВЛК регіону.

Суд зауважує, що Положення № 402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних гарнізонних ВЛК у судовому порядку.

Згідно з вищенаведеними нормами Положення № 402, у разі непогодження із постановами позаштатних ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК.

У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Главою 3 розділу 1 Положення № 402 встановлено чіткий алгоритм оскарження постанов ВЛК, за яким постанови позаштатної ВЛК оскаржуються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності.

Підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 передбачено також право ЦВЛК розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі ? ЛЛК)) Збройних Сил України.

При цьому, оскарженню у судовому порядку, за приписами пп. 2.3.5. пункту 2.3 та пп. 2.4.10 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався зі скаргою про протиправність дій/бездіяльності членів позаштатної ВЛК при проведенні медичного огляду ні до ВЛК регіону, ні до ЦВЛК та проханням провести повторний медичний огляд із дотримання вимог Положення № 402.

Тобто, позивач не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду з метою визначення придатності його до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Беручи до уваги ті обставини, що перевірка рішень позаштатних ВЛК при ТЦК та СП на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймали, суд доходить до висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Подібна правова позиція наведена у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі № 240/25010/23, а також від 28.08.2024 у справі № 280/3163/23, постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 380/14982/24.

Суд також враховує, що під час розгляду справи позивач, як військовозобов`язана особа, жодних доказів на підтвердження наявності у нього бронювання чи підстав для відстрочки від військової служби під час мобілізації, або ж документів, які б підтверджували його непридатність до військової служби за станом здоров`я не надав, докази на підтвердження таких обставин матеріали справи не містять.

Таким чином, позовні вимоги в частині оскарження довідки Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 від 17.03.2025 щодо визнання позивача придатним до військової служби та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 від 17.03.2025 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині призову позивача та його направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі команди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Інші позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 , що стосуються зарахування позивача до списків особового складу частини, також не можуть бути задоволені, оскільки фактично є похідними від вищевказаних позовних вимог.

Разом з тим окремо суд вважає за необхідне зазначає таке.

Відповідно до пункту 253 Положення № 1153/2008 початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24 Закону № 2232-XII.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини третьої статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки ? для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За змістом пункту 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі ? командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі ? військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі ? Інструкція 280).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служб за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів від мобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців ? іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 Розділу V вказаної Інструкції військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших, під час прямування до них рахуються як поповнення. Відправлення поповнення здійснюється як у складі команд, так і поодинці. Під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи, зокрема, іменний список або припис (в якому вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особові справи) на відправлених ? у старшого команди. Прийом поповнення проводиться поіменно, за іменним списком на поповнення, отриманим від старшого команди. Приймати поповнення без поіменної перевірки заборонено.

Як було зазначено вище, організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Водночас зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець.

Тобто у спірних правовідносинах командир військової частини не мав права не зарахувати позивача до особового складу цієї військової частини, адже він отримав усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки) та мав беззаперечні правові підстави для видання оспорюваного наказу.

Ураховуючи вищевикладене, підстави для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 78 від 18.03.2025 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а також зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнити позивача з військової служби ? відсутні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспані" від 01.12.1994, серія A, № 303-A, пункт 29).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач втрачає право на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_9 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 );

3) відповідач-2: ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 );

4) відповідач-3: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ).

Повне рішення суду складено 12.09.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович