Справа № 120/7341/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2025 р. Справа № 120/7341/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 120/7341/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 04.07.2022 по 20.05.2023, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.

Похідною є вимога про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, а також нарахувати та виплатити позивачці компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.

Також позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підговки та не направлення до уповноваженого органу, через який було подано заяву про призначення пенсії за вислугою років, оновлених грошового атестату та довідки на ім`я позивача про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ухвалою суду від 02.06.2025 розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

18.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

У відзиві також міститься клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем процесуального строку звернення до суду.

Відповідач зазначає, що перебіг тримісячного строку звернення до суду необхідно обчислювати з 27.12.2024, тобто наступного дня після надання представнику позивача відповіді від 26.12.2024 № 1634/ФЕС/6244 з повною інформацією про нарахування і виплати позивачу грошового забезпечення під час служби. Водночас позов подано лише 28.05.2025, тобто з пропущенням строку більш як на два місяці.

Ухвалою суду від 28.07.2025 представнику позивача встановлено строк для висловлення (письмово) своїх доводів, міркувань або заперечень щодо клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

11.08.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача зазначає, що остаточно про порушення свого права позивач дізнався лише 16.03.2025 після отримання відповіді на адвокатський запит, а тому тримісячний строк слід обчислювати саме з цієї дати.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання, суд перш за все акцентує на тому, що питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду у цій справі вже було предметом судового розгляду та оцінки.

Так, в ухвалі від 02.06.2025 про відкриття провадження у справі судом констатовано, що за змістом частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний місячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

При цьому у статті 116 вказаного Кодексу уточнено, що роботодавець повинен письмово повідомити працівника про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) в день їх виплати.

Крім того, аналіз положень статтей 116, 233 Кодексу законів про працю України свідчить про розмежування законодавцем понять "вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення" та "одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні", як категорій, що повинні застосовуватися в цілях визначення початку перебігу строку звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

У матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази, які б підтверджували, що при звільненні з військової частини НОМЕР_1 позивачу було вручено під підпис письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні з військової служби.

При цьому, як свідчить зміст позовної заяви, наказом командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України № 35-РС від 05.02.2024 позивача звільнено з військової служби у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).

27.11.2025 представник позивача звернувся до відповідача з заявою щодо нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 04.07.2022 по 20.05.2023, а також про підготовку та направлення оновлених грошового атестату і довідки для призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом від 26.12.2024 № 1634/ФЕС/6244 відповідач лише надав довідку про грошове забезпечення позивача.

28.02.2025 представник позивача звернувся до відповідачаіз заявою щодо надання інформації стосовно розміру прожиткового мінімуму, який був застосований при розрахунку грошового забезпечення позивача.

Листом від 16.03.2025 № 1634/ФЕС/1311 відповідач повідомив, що при розрахунку грошового забезпечення позивача застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762,00 грн.

Тобто з наданої відповіді від 16.03.2025 позивачу стало відомо, що розрахунок його грошового забезпечення здійснено з використанням заниженого розміру прожиткового мінімуму, визначеного станом на 01.01.2018, що призвело до ненарахування та невиплати належних сум у більшому розмірі, передбаченому законодавством. Відтак суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що саме з цього моменту позивач дізнався про порушення свого права, а тому початок перебігу тримісячного строку звернення до судунеобхідно обчислювати з 16.03.2025. Водночас позовну заяву пред`явлено до суду 16.05.2025.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду з відповідними позовними вимогами, а тому клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не може бути задоволене.

Керуючись ст.ст. 166, 167, 240, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Сало Павло Ігорович