Справа № 334/1949/25
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2025-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.09.2025
Справа № 334/1949/25
Провадження № 2-а/334/117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря судового засідання Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стариченка М.П., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, відповідно до довідки від 12.07.2024 № ВО/8423/16 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.5 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловік (батько), який виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 08.04.2030 року.

При цьому ОСОБА_1 уточнював зазначені вище дані шляхом відвідування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

18.02.2025 ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонував співробітник ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомив, що позивач перебуває у розшуку і останньому необхідно терміново з`явитися до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

21.02.2025, коли ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього було складено протокол № 1062, відповідно до якого військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 25.01.2025 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик № 2004373 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав, чим порушив вимоги законодавства України, а саме: ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

05.03.2025 позивач прибув на розгляд справи про адміністративне правопорушення та пояснив, що протягом 19-28 січня 2025 він перебував у робочому відрядженні та ніякої повістки не отримував, а також що вчасно уточив дані та має відстрочку від мобілізації. Однак, постановою № 1062 від 05.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

З постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не згоден, оскільки повістку № 2004373 він не отримував.

Відповідно до штемпеля на конверті, відмітку про повернення листа «Одержувач відсутній за вказаною адресою» було проставлено 29.01.2025, а прибути позивач за повісткою повинен був значно раніше 25.01.2025. Тобто, відмітка оператора поштового зв`язку на конверті про причину повернення, здійснена пізніше ніж зазначена у повістці дати прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане свідчить про те, що позивач не знав про направлення йому повістки з вимогою прибути 25.01.2025.

Відповідач, направляючи повістку № 2004373 неправильно зазначив номер телефону ОСОБА_1 , що унеможливило в подальшому співробітнику АТ «Укрпошта», зв`язатися з позивачем та повідомити про обов`язок забрати повістку з пошти.

Під час направлення йому повістки № 2004373 позивач перебував у відрядженні, й просто фізично не міг в цей час отримати рекомендоване поштове відправлення.

Таким чином, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про надходження повістки на пошту.

Крім того, відповідач не вказав в оскаржуваній постанові, які саме дані підлягали уточнення для виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 і чи була в цьому дійсна потреба.

Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1062 від 05.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу та судовий збір.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та давши їм оцінку прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки від 12.07.2024 № ВО/8423/16, ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.5 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловік (батько), який виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 08.04.2030 року.

Згідно з військово-обліковим документом, сформованим у додатку «Резерв+», ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» уточнив облікові дані шляхом відвідування ІНФОРМАЦІЯ_3 26.06.2024.

21.02.2025 відносно ОСОБА_1 складено протоколу № 1062 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

05.03.2025 відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесена постанова № 1062 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в якій зазначено, що уповноваженою особою у відповідності до п.6 ст.258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1062 від 21.02.2025.

Відповідно до протоколу № 1062 про адміністративне правопорушення військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 25.01.2025 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав, чим порушив вимоги законодавства України, а саме: ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Постановою № 1062 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 05.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тобто, є бланкетною. Так, у постанові зазначено, що позивач порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024№ 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (в редакції, чинній з 29.06.2024 згідно з постановою КМУ № 747 від 25.06.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2, 3 п.34 Порядку № 560 (в редакції, чинній з 27.08.2024 згідно з постановою КМУ № 951 від 16.08.2024) у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі не уточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В додатку «Резерв+» наявна відмітка «дані уточнені вчасно», дата уточнення даних 26.06.2024. Зокрема, у вказаному додатку наявні адреса проживання позивача ( АДРЕСА_1 ), яка співпадає із адресою зареєстрованого місця проживання, оновлений номер телефону.

12.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 видана довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як батьку, яких виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років, на строк до 08.04.2030 року.

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що на адресу ОСОБА_1 була направлена повістка рекомендованим поштовим відправленням № 362 з описом вкладення, на адресу АДРЕСА_1 .

Відповідно до повістки № 2004373 ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 25.01.2025 для уточнення даних.

Відповідно Ф.20 довідки про причини повернення/досилання АТ «Укрпошта», рекомендоване поштове відправлення з описом вкладення з позначкою «Повістка ТЦК. Вручити особисто» - було 29.01.2025 повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відтак, з урахуванням відмітки оператора поштового зв`язку на конверті про причину повернення, вважається, що про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 25.01.2025 ОСОБА_1 належним чином повідомлений лише 29.01.2025, що об`єктивно виключає можливість з`явлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначений у ній строк.

Про те, що на його ім`я надсилалась повістка, ОСОБА_1 дізнався від представника ТЦК під час телефонної розмови 18.02.2025, після чого він особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де відносно нього 21.02.2025 було складено протокол № 1062 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з матеріалами справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення, що повістку не отримував, про те, що на його ім`я надсилалась повістка він дізнався від представника ТЦК під час телефонної розмови, після чого він особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, згідно з посвідченням про відрядження № 006/25 від 17.01.2025, ОСОБА_1 з 19 по 28 січня 2025 року перебував у відрядженні в Свято-Єлизаветинському жіночому монастирі (смт. Комишуваха Запорізької області).

Вбачається, що при винесенні оскаржуваної постанови не була надана оцінка тим обставинам і доказам, що позивач, вчасно уточнивши облікові дані та маючи відстрочку від призову на військову службу на строк до 08.04.2030, під час направлення повістки №2004373 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 25.01.2025 для уточнення даних перебував у відрядженні і не міг отримати рекомендоване поштове відправлення, і що за матеріалами справи відповідно до п. 41 Порядку № 560 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 25.01.2025 ОСОБА_1 вважається повідомленим лише 29.01.2025, і що дізнавшись про такий виклик, він самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На думку суду, в розумінні п. 23 Порядку № 560 вказані обставини і надані позивачем докази підтверджують поважність причин неприбуття позивача у строк, визначений у повістці, а висновок, що ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 25.01.2025 без поважних причин, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав, є невмотивованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з нормою статті 10 КУАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел). Належних та допустимих доказів як на користь наявності об`єктивної сторони правопорушення, так і суб`єктивної сторони у діях позивача матеріали справи не містять.

Згідно з ч.2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Натомість, будь-яких належних і допустимих доказів, які б надали суду підстави для висновків про обґрунтованість оскаржуваної постанови, стороною відповідача не надано.

За приписами ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вказані норми адміністративного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності та обґрунтованості свого рішення, зокрема, події адміністративного правопорушення та наявності його складу у діях позивача. Проте, у даній справі вказаний обов`язок не дотриманий.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-3КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у протоколі й в оспорюваній постанові, та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (№К/9901/15804/18).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваної постанови, як і наявності події і складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 484,48 грн., що підтверджено відповідною квитанцією. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені, відповідно до ст.139 КАС України судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (пункти перший, другий частини сьомої статті 139 КАС України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Із матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи правова допомога позивачу надавалась адвокатом Стариченком М.П. на підставі договору про надання правничої допомоги від 07.03.2025, додаткової угоди №1 до цього договору, якою визначено обсяг наданих адвокатом послуг і їх загальну вартість 5000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано акт виконаних робіт від 07.03.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 83 від 07.03.2025 на суму 5000,00 грн.

Оскільки від відповідача до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката не надходило, а обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання, то у суду відсутні підстави з власної ініціативи надавати оцінку співмірності понесених позивачем витрат із критеріями, визначеними у частині п`ятій статті 134 КАС України, та зменшувати їх розмір.

Враховуючи той факт, що від відповідача не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами; враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, характер справи, її значення для позивача, те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання адвокатом Стариченком М.П. позивачу професійної правничої допомоги у цій справі на суму 5000,00 грн., суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача у розмірі 5000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 6-9, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП № 1062 від 05.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень, а всього 5484,48 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін у справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ не відомо, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.