Справа № 940/1507/25
Суддя: Мандзюк С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.09.2025 Провадження по справі № 2-а/940/20/25
Справа № 940/1507/25

РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Мудрик Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Тетієві Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2025 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №981 від 06.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.04.25 позивач на автомобілі рухався дорогою Вінниця-Могильов-Подільськ. На митному пункті його зупинили прикордонники. На їх вимогу він пред`явив паспорт громадянина України та військовий квиток серія НОМЕР_1 . Під час перевірки документів службові особи, які знаходились на прикордонному пункті повідомили, що по їхній електронній базі не відображаються дані про військово-обліковий документ позивача. Після цього на місце зупинки прибули працівники поліції, які доставили позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даному центрі службові особи забрали військовий квиток позивача, як пояснили для проведення перевірки. Після перевірки військового квитка працівники повідомили, що він не відображається в базі, та повідомили про необхідність з`явитись до ТЦК за місцем реєстрації та усунути даний недолік. Далі на позивача був складений протокол № 534 про адміністративне правопорушення від 29.04.25 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за нібито не пред`явлення військово-облікового документу.

Водночас, згідно п. 55 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», є чинним та не потребує обов`язкової заміни у разі (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа.

Згідно п. 12 II. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (№ 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року) військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності цим Законом, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у випадку (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового

За таких обставин, наданий позивачем працівникам поліції та працівникам ТЦК військовий квиток серія НОМЕР_1 є належним військово-обліковим документом.

За таких обставин, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 08.08.2025 року поновлено пропущений строк звернення до суду та відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 534 від 29 квітня 2025 року, 29.04.2025 року о 17 год 15 хв. поліцією було доставлено (вочевидь до ІНФОРМАЦІЯ_2 ) громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого відсутній військово-обліковий документ (не пред`явив ВОД на вимогу працівника поліції), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно постанови № 981 від 06.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Розгляд справи відбувався без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом вказаної вище постанови, ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 29.04.2025 о 17:15 год, оскільки не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу поліцейського та уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що є порушенням мобілізаційного законодавства, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, згідно вказаного протоколу порушив вимоги мобілізаційного законодавства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а. с. 15-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також встановлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2025 ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 29.04.2025 о 17:15 год, оскільки не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу поліцейського і в цей же день відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 534 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 06.05.2025 року.

Водночас, згідно наявної в матеріалах справи копії військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 04.06.1988 року, ОСОБА_1 05.05.2025 року був прийнятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що наявна відмітка у військовому квитку.

Крім того, згідно витягу з реєстру Оберіг від 07.07.2025 року щодо ОСОБА_1 наявні відмітка про вчасне уточнення ним даних, а саме 05.05.2025 року, зазначено його ВОС, звання та номер в реєстрі «Оберіг» (а. с. 12).

Вказане свідчить, що після складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за начебто не пред`явлення ВОД і до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбулось 06.06.2025 року, ОСОБА_1 був прийнятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що наявна відмітка у його військовому квитку, зазначено його ВОС, звання та номер в реєстрі «Оберіг», що, вочевидь, неможливо було зробити без передачі ОСОБА_1 уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 його військового квитка.

Вказані обставини свідчать про те, що станом на 06.05.2025 (дату розгляду справи про адміністративне правопорушення) в системі Оберіг містилась достатня інформація щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , а саме наявна відмітка про вчасне уточнення ним даних, а саме 05.05.2025 року, зазначено його ВОС, звання та номер в реєстрі «Оберіг».

Відтак, вищезазначені відомості, з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП підлягали всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в їх сукупності, тобто мали бути перевірені уповноваженою особою в реєстрі Оберіг станом на дату розгляду справи, навіть за відсутності при розгляді справи ОСОБА_1 та враховані при винесенні постанови №981 від 06.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зрештою, згідно абз. 3 п. 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

За таких обставин, суд констатує, що оскільки усі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки фактично становлять єдину систему органів, тому у своїй діяльності, зокрема і при розгляді матеріалів щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності, вказані суб`єкти користуються одними і тими ж інформаційними реєстрами.

Відтак, суперечливим є підхід, згідно якого фактично один районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки інкримінує ОСОБА_1 вчинення правопорушення, пов`язаного з непред`явленням ним на вимогу поліцейського ВОД, доставляє з поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає протокол, що начебто свідчить про відсутність військового квитка в особи як такого. При цьому, інший районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за день до винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, у військовому квитку особи проставляє відмітку про те, що особа прийнята на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , присвоює номер в реєстрі «Оберіг», що, вочевидь, неможливо було зробити без передачі ОСОБА_1 уповноваженим особам РТЦК та СП його військового квитка.

За таких обставин, суд вважає переконливими доводи ОСОБА_1 , що він на автомобілі рухався дорогою Вінниця-Могильов-Подільськ і на митному пункті його зупинили прикордонники. На їх вимогу він пред`явив паспорт громадянина України та військовий квиток серія НОМЕР_1 . Під час перевірки документів службові особи повідомили, що по їхній електронній базі не відображаються дані про військово-обліковий документ ОСОБА_1 . Після цього на місце зупинки прибули працівники поліції, які доставили ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даному центрі службові особи забрали військовий квиток ОСОБА_1 для проведення перевірки. Після перевірки військового квитка працівники повідомили, що він не відображається в базі, та повідомили про необхідність з`явитись до ТЦК за місцем реєстрації та усунути даний недолік, що він і зробив.

Вказані обставини фактично спростовують викладені у протоколі № 534 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 відомості, а відтак ставлять під сумнів законність постанови №981 від 06.05.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і скасування постанови № 981 від 06.05.2025, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6-10, 121, 122, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 981 у справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2025 року задовольнити.

Скасувати постанову № 981 по справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнуваньІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.В. МАНДЗЮК