Справа № 380/2941/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 вересня 2025 року
справа №380/2941/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Желєзного І. В., Радишевської О. Р.
розглянув у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції
заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Галушка Володимира Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 380/2941/24
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 19 жовтня 2022 року по 16 січня 2023 року, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні), з 19 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481 грн, та з 01 січня 2023 року по 16 січня 2023 року - Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 грн, а також присвоєного чергового військового звання «майор юстиції» з 26 грудня 2022 року;
1.2. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 19 жовтня 2022 року по 16 січня 2023 року, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні), з 19 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481 грн, та з 01 січня 2023 року по 16 січня 2023 року - Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 грн, а також присвоєного чергового військового звання «майор юстиції» з 26 грудня 2022 року, з урахуванням вже виплаченого грошового забезпечення.
2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року, позовні вимоги задоволено.
3. Не погоджуючись з ухваленими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила їх у касаційному порядку.
4. За результатами розгляду вказаної касаційної скарги Верховний Суд прийняв постанову від 03 вересня 2025 року, якою рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 380/2941/24 залишив без змін.
5. 04 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Галушка Володимира Васильовича, в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 380/2941/24 щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції.
6. За приписами частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
7. Отже, законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.
8. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
9. Приписами частин першої-другої статті 132 КАС України обумовлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
10. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
11. Згідно зі статтею 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
12. Частиною першої-другої статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
14. Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
15. Верховний Суд неодноразово викладав позицію, зокрема у постановах від 20 травня 2020 року у справі № 240/3888/19, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19 та від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката застосуванню підлягає частина п`ята статті 134 КАС України.
16. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
17. Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
18. За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
19. Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
20. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.
21. У постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20 Верховний Суд зазначав, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
22. Так, до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 380/2941/24 щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді касаційної інстанції, яка подана 04 вересня 2025 року, адвокат Галушка В. В. додав договір № 24/10/25/1 про надання правничої допомоги, укладений 25 жовтня 2024 року з ОСОБА_1 (позивачем у цій справі), а також акт передачі приймання наданих послуг за договором № 24/10/25/1 від 25.10.2024 про надання правничої допомоги від 24 грудня 2024 року, згідно з яким адвокатом надано позивачу послугу з вивчення у Єдиному державному реєстрі судових рішень висновків Верховного Суду щодо практики застосування норм права, які стосуються спірних правовідносин як за позовом від 07.02.2024, так і з процесуальних питань, пов`язаних з касаційним оскарженням Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року. Вартість такої послуги складає 7000,00 грн.
Варто зауважити, що квитанція, якою б підтверджувалась сплата позивачем за надання такої послуги адвоката у сумі 7000,00 грн, відсутня. При цьому акт передачі приймання наданих послуг датований 24 грудня 2024 року.
23. Верховний Суд наголошує, що спірні правовідносини, які склались у цій справі, стосувались перерахунку та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 19 жовтня 2022 року по 16 січня 2023 року, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
24. Оцінюючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат, варто зазначити, що цей спір не відноситься до категорії складних справ, які потребують додаткового вивчення судової практики, опрацювання значного обсягу доказової бази, спір у справі не є нестандартним або нетиповим з юридичної точки зору, у позивача в наявності були всі документи, а тому від адвоката не вимагалося додаткових дій щодо їх збирання (витребування). Позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
25. Разом з цим у заяві та доданих до неї документах не міститься обґрунтування розміру витрат у сумі 7000,00 грн, а також не вказано час, витрачений адвокатом на виконання, зазначеної в акті виконаних робіт, послуги з вивчення у Єдиному державному реєстрі судових рішень висновків Верховного Суду щодо практики застосування норм права, які стосуються спірних правовідносин, що не відповідає приписам статті 134 КАС України.
26. Крім того вивчення адвокатом судової практики є його професійною діяльністю, спрямованою на якісне надання правничої допомоги своєму клієнту.
Саме ж по собі вивчення адвокатом у Єдиному державному реєстрі судових рішень висновків Верховного Суду щодо практики застосування норм права у даному випадку з урахуванням складності цієї справи та інших наведених обставин не є наданням правничої допомоги в розумінні статті 134 КАС України, оскільки надання такої допомоги передбачає конкретні дії на користь клієнта, тоді як вивчення судової практики є лише одним із етапів, що передує наданню допомоги, а саме аналізом правових позицій суду та пошуком прецедентів для обґрунтування своєї позиції у справі.
Разом з цим варто зазначити, що з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року звернулась Військова частина НОМЕР_1 , а розгляд цієї справи відбувся у порядку письмового провадження, що не потребував участі адвоката позивача у судовому засіданні.
27. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення заяви щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 134, 139, 252, 345, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Галушка Володимира Васильовича щодо відшкодування витрат, пов`язаних на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у справі № 380/2941/24 відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий М. І. Смокович
Судді І. В. Желєзний