Справа № 240/795/25
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/795/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

10 вересня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

1.2 Позов мотивований тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.02.1977 по 21.02.1979 та з 04.07.1994 по 31.03.1997 та відмовило у призначенні пенсії за віком.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 03.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії за віком була передана для розгляду та прийняття відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

2.2 Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.12.2024 №53 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

2.3 Не погодившись з рішенням пенсійного органу, позивачка звернулась з цим позовом до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.12.2024 №53 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.02.1977 по 21.02.1979 та з 04.07.1994 по 31.03.1997 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.12.2024 про призначення пенсії за віком.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1 Відповідач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

4.2 Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

1.2 Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

1.3 Частиною 1 ст. 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

1.4 Як свідчать матеріали справи, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 08.02.1977 по 21.02.1979 та з 04.07.1994 по 31.03.1997. Підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду стала розбіжність у датах фактичного звільнення та винесення відповідного наказу, що суперечить вимогам Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників».

1.5 Суд дає критичну оцінку цій обставині, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Це також підтверджує зарахування відповідачем інших періодів роботи позивача на підставі трудової книжки позивачки, що зазначено в матеріалах справи та не заперечується сторонами.

1.6 Суд враховує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

1.7 Своєю чергою, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії.

1.8 Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.