Справа № 480/10526/24
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою і просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком періоди роботи: з 26.09.1979 по 25.09.1989 на посаді продавця магазину №29; з 02.11.1992 но 07.10.1998 на посаді продавця орендного підприємства "магазину Одяг"; та 01.10.2001 по 29.03.2002 період отримання матеріальної допомоги по безробіттю;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення дострокової пенсії за віком. Однак рішеннями ГУ ПФУ у Чернівецькій області від 11.11.2024 за № о/р НОМЕР_1 їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач не погоджується з таким рішення відповідача та зазначає що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, підтверджується записами трудової книжки, яка була долучена нею при зверненні з заявою від 05.11.2024. Таким чином не врахування періодів трудової діяльності згідно записів її трудової книжки до страхового стажу є протиправним. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 10.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Повідомляє, що до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно з 02.11.1992 по 07.10.1998, оскільки в наданій довідці від 21.12.2021 №5 на відбитку печатки, якою завірено довідку, відсутній код підприємства, що видало дану довідку; період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 01.10.2001 по 29.03.2002, оскільки виплату матеріальної допомоги можливо зарахувати до страхового стажу, якщо матеріальна допомога виплачувалась у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації. Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами становить - 7 років 9 місяців 14 дні. (а.с. 32-34)
Представник позивача подала відповідь на відзив, в якому заперечувала проти доводів відповідача, викладених у відзиві, та просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. (а.с.40-41)
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 05.11.2024 звернулася до територіального управління ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За принципом екстериторіальності вказана заява та додані до неї документи розглядалась ГУ ПФУ у Чернівецькій області.
Рішенням відповідача від 11.11.2024 № о/р НОМЕР_1 відмовлено у призначенні позивачу пенсії. Зазначено, що вік заявника становить 63 роки (за необхідних 60 років). Страховий стаж 7 рік 09 місяців 14 днів (за необхідних не менше 21 років). За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно з 02.11.1992 по 07.10.1998, оскільки в наданій довідці від 21.12.2021 №5 на відбитку печатки, якою завірено довідку, відсутній код підприємства, що видало дану довідку; період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 01.10.2001 по 29.03.2002, оскільки виплату матеріальної допомоги можливо зарахувати до страхового стажу, якщо матеріальна допомога виплачувалась у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації. Враховуючи викладене, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ч.2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (а.с.18)

Крім того, згідно із розрахунку страхового стажу, відповідачем не зараховано її період роботи 26.09.1979 по 25.09.1989 на посаді продавця магазину №29.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначає стаття 24 Закону №1058-ІV.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Згідно частини 2 цієї статті у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 років.

Досягнення позивачем пенсійного віку сторонами не оспорюється. Натомість спірним є наявність у неї необхідного страхового стажу (не менше 21 років).

Як встановлено судом зі змісту спірного рішення відповідача, до страхового стажу позивача зараховано 7 років 09 місяців 14 днів, що є недостатнім для призначення їй пенсії за віком на умовах ч. 2 ст. 26 Закону №1058.

Щодо не зарахування періоду трудової діяльності з 26.09.1979 по 25.09.1989 та з 02.11.1992 но 07.10.1998, суд повідомляє наступне.

Зі змісту спірного рішення відповідача від 11.11.2024 слідує, що такий період не зараховано до стажу позивача, оскільки в наданій довідці №5 від 21.12.2021 на печатці, на якій відсутній код підприємства ЄДРПОУ. (а.с.14)

Відповідно достатті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту -Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 20.12.1979 позивач:

- з 26.09.1979 прийнята продавцем в магазин №29 (запис №1 наказ №92-Л від 25.09.1979);

- з 02.11.1992 звільнена з посади у зв`язку із переходом в Орендне підприємтсво "магазин Одягу".

- з 02.11.1992 (запис №8 прийнята згідно наказу №1 від 02.11.1992) прийнята в Орендне підприємтсво "магазин Одягу" на посаду продавця

- 07.10.1998 (запис №9 звільнена згідно наказу №2 від 07.10.1998). (зворот стор. 7- зворот. стор.8)

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі -Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи відповідач суду не надав, а тому їх безпідставно не взято до уваги при розрахунку стажу позивача для призначення пенсії за віком.

Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Висновки аналогічного характеру викладені в постановах Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а та від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.

Окрім цього, Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 по справі №754/14898/15-а, зауважив, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що записи трудової книжки позивача є чіткими, послідовними, не містять виправлень, спосіб внесення записів у трудову книжку позивача за період його трудової діяльності не дає підстав вважати суду, що мали місце будь-які неправомірні дії з метою штучного (безпідставного) формування стажу позивача, то період роботи з 26.09.1979 по 25.09.1989 та з 02.11.1992 по 07.10.1998 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо періоду з 01.10.2001 по 29.03.2002 отримання матеріальної допомоги по безробіттю, суд повідомляє наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 31 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 №803-XII (чинного на час отримання позивачем матеріальної допомоги) безробітні після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю можуть одержувати протягом 180 календарних днів матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі до 75 процентів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з підпунктом "з" пункту 1 статті 30 Закону України "Про зайнятість населення» виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку їх виплати.

Приписами пункту "ж" частини 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що держава гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні: включення періоду перепідготовки та навчання нових професій, участі в оплачуваних громадських роботах, одержання допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу.

Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 №1533-III (далі - Закон №1533-III), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем).

Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється як сума періодів, протягом яких особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та сплачувала страхові внески особисто або через рахунки роботодавця та роботодавцем.

Період, протягом якого застрахована особа була звільнена відповідно до цього Закону від сплати страхових внесків або отримувала виплати за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій усіх видів, включається до страхового стажу.

До страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, до стажу роботи, що дає право на пенсію зараховується, зокрема, періоди одержання допомоги по безробіттю.

Згідно з записами №18-19 трудової книжки НОМЕР_2 від 20.12.1979, з 01.10.2001 по 29.03.2002 позивач отримувала допомогу по безробіттю. (а.с.9)

За наведеного, суд дійшов висновку, що період отримання допомоги по безробіттю у період з 01.10.2001 по 29.03.2002, підлягає зарахуванню до загального страхового стажу.

Відтак, підсумовуючи викладене суд вважає, що пенсійним органом протиправно не було зараховано спірні періоди роботи позивача до її стажу, відтак рішення ГУ ПФУ у Чернівецькій області № о/р НОМЕР_1 від 04.03.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до страхового стажу періоди робти та повторного розгляду заяви позивача, суд звертає увагу, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ у Чернівецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, а тому з урахуванням скасування вище зазначеного рішення, саме ГУ ПФУ у Чернівецькій області повинно зарахувати спірні періоди роботи позивача до страхового стажу та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків даного судового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи частково довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 11.11.2024 за №97 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком періоди роботи з 26.09.1979 по 25.09.1989 на посаді продавця магазину №29; з 02.11.1992 но 07.10.1998 на посаді продавця орендного підприємства "магазину Одяг" та 01.10.2001 по 29.03.2002 період отримання матеріальної допомоги по безробіттю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 05.11.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко