Справа № 640/7579/19
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2025 року м. Ужгород№ 640/7579/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у судовому засіданні:

позивач - ОСОБА_1 ;

представники відповідачів - не з`явилися,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комісії із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної і матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Комісії із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про:

- визнання повернення Комісією із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України, листків непрацездатності серії АДЧ №961662, АДЗ №787301 та АДЗ №787328 без оплати, - протиправним;

- зобов`язання Державну архітектурно-будівельну інспекцію України виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листків непрацездатності серії АДЧ № 961662, АДЗ № 787301 та АДЗ № 787328;

- стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 17 (сімнадцять) гривень 40 копійок;

- стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку із отриманою невиробничою травмою перебував на лікарняному в період з 25.02.2019 року по 27.02.2019 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АДЧ №961662, АДЗ №787301 та АДЗ №787328. Вказує на те, що 01.04.2019 року йому листки непрацездатності АДЧ №961662, АДЗ №787301 були повернуті, оскільки мали істотні недоліки при їх заповненні. Після усунення недоліків такі були направлені до Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Однак, відповідно до листа від 18.04.2019 року №40-602/123 листки непрацездатності серії АДЧ №961662, АДЗ №787301 та АДЗ №787328 знову повернуті. Підставою для повернення таких зазначено відсутність пояснень. Позивач вказує на те, що дії відповідачів щодо повернення листків непрацездатності без оплати є необґрунтованими та протиправними.

11.05.2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

07.06.2019 року представником Держархбудінспекції подано відзив на позовну заяву, в якому такий просить відмовити у задоволенні позовних вимог, я безпідставних. Зокрема вказує на те, що у зв`язку із відсутністю пояснення позивача з приводу невиробничої травми, комісія із соціального страхування Держархбудінспекції прийняла рішення повернути листки непрацездатності без оплати. Вказує також на те, що позивачем порушено вимоги п. 7 Постанови КМУ №270 від 22.03.2001 року.

14.06.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про те, що норма, на яку посилається відповідач у відзиві (п. 7 Порядку) не встановлює обов`язку надання пояснень потерпілим.

14.06.2019 року позивачем також подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 153,20 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року вказану адміністративну справу прийнято до провадження суддею Гебеш С.А. та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 року замінено відповідача 2 Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, ) на його правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, ) у справі №640/7579/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Комісії із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

08.05.2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних, оскільки ним порушено вимоги п. 7 Постанови від 22.03.2001 року №270.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задоволити, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засіданні, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Заслухавши позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що позивач працював на посаді завідувача сектору правової роботи Управління Державної архутектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, що не заперечується відповідачем у справі.

В період з 25.02.2019 року по 27.02.2019 року включно, у зв`язку із отриманою невиробничою травмою позивач перебував на лікарняному, про що свідчать листками непрацездатності серії АДЧ №961662 (а.с. 11), АДЗ №787301 (а.с. 12) та АДЗ №787328 (а.с. 13).

Позивач вказує, що 01.04.2019 року заідувачем сектору кадрового забезпечення та документообігу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенко Н.О. були повернуті листки непрацездатності серії АДЧ №961662, АДЗ №787301, які мали істотні недоліки, а саме: у листку непрацездатності серії АДЧ №961662 в графі "місцезнаходження закладу охорони здоров`я" була відсутня назва міста, в графі "звільнення від роботи, до якого числа включно" вказано 2019, в графі "продовжує хворіти" - відсутній номер виданого нового листка непрацездатності; у листку непрацездатності серії АДЗ №787301 в графі "продовжує хворіти" - відсутній номер виданого нового листка непрацездатності.

Недоліки у вказаних листках непрацездатності були виправлені та направлені до Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відповідно до листа №40-602/123 від 18.04.2019 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України повернула листки непрацездатності АДЧ №961662, АДЗ №787301 та АДЗ №787328 без оплати, у зв`язку із відсутністю пояснення ОСОБА_1 (а.с. 16).

Позивач не погодився із діями у Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо повернення його листків непрацездатності без оплати, що і слугувало підставою для його звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності застрахованим особам відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до вимог ст. 18 Закону № 1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно вимог ст. 19 вказаного Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

За страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг:

1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною);

2) допомога по вагітності та пологах;

3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві);

4) оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 1105-XIV передбачена допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою КМУ від 22.03.2001 року №270 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру.

Цей Порядок визначає механізм розслідування та ведення обліку нещасних випадків невиробничого характеру, які сталися з громадянами України, іноземцями та особами без громадянства на території України.

Пунктом 7 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру передбачено, що розслідування нещасних випадків проводиться з метою визначення їх обставин та причин. На підставі результатів розслідування розробляються заходи щодо запобігання подібним випадкам, а також щодо вирішення питань соціального захисту потерпілих.

У процесі розслідування беруться до уваги листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу, а також пояснення потерпілого та свідчення очевидців, а у разі потреби - керівника органу (організації), на території чи об`єкті якого стався нещасний випадок.

Аналізуючи наведені норми, суд вказує на те, що комісія з розслідування нещасних випадків невиробничого характеру бере до уваги листок непрацездатності чи довідку лікувально-профілактичного заклададу, а також пояснення потерпілого, проте вказаною нормою не передбачено обов`язку надавати потерпілим пояснення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для повернення листків непрацездатності серії АДЧ №961662, АДЗ №787301 та АДЗ №787328 без оплати.

Зметою належного способу захисту порушеного права позивача, та враховуючи те, що у відповідача були відсутні підстави для повернення листків непрацездатності, суд вказує на те, що похідна вимога про нарахувати та виплату ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листків непрацездатності серії АДЧ № 961662, АДЗ № 787301 та АДЗ № 787328 також підлягає задоволенню.

Частиною п. 5 ст. 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Позивач вказує на те, що матеріальна шкода у даній справі полягає у витраті коштів на придбання поштових конвертів та оплати поштових послуг, загальна вартість яких складає 153,20 грн, що підтверджено копіями чеків (а.с. 37, 38, 39, 40) та моральну шкоду він оцінив у розмірі 1000,00 грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормоюстатті 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пункті 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4(зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями (бездіяльністю). Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд враховуючи те, що дії відповідача щодо повернення листків непрацездатності є протиправними і цими протиправними діями позивачу завдано моральну шкоду, між цими діями, що призвели до порушення законних прав позивача, та наслідками у вигляді завдання моральної шкоди є причинно-наслідковий зв`язок, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоді у розмірі 1000,00 грн на користь позивача, що відповідає спричиненій моральній шкоді, а також матеріальну шкоду у розмірі 153,20 грн, яка понесена позивачем на поштові відправлення та конверти.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної і матеріальної шкоди - задовольнити.

Визнати протиправним повернення Комісією із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України листків непрацездатності серії АДЧ №961662, АДЗ №787301 та АДЗ №787328 без оплати.

Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листків непрацездатності серії АДЧ № 961662, АДЗ № 787301 та АДЗ № 787328.

Стягнути з Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 153,20 (сто п`ятдесят три гривні двадцять копійок).

Стягнути з Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду в сумі 1000,00 (одна тисяча гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.09.2025 року.

СуддяС.А. Гебеш