Справа № 300/5806/25
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження строку
"09" вересня 2025 р. Справа № 300/5806/25
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним, скасування наказу від 05.08.2025 №02-0, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, невиплаченої в день звільнення заробітної плати, визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 26.08.2025 вказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу з дня вручення ухвали десятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків шляхом надання суду документа про сплату судового збору у розмірі 4183,97 грн.
Суд зазначає, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконано не в повному обсязі. Вказане перешкоджає суду вирішити питання про відкриття провадження у справі.
Зі змісту прохальної частини позову слідує, що позивач просить суд, зокрема, зобов`язати Головне управління ДФС в Івано-Франківській області здійснити нарахування та сплату 221196,28 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь ОСОБА_1 за період роботи з 07.04.2022 по 05.08.2025 з розміру заробітної плати в сумі 1005457,67 грн та подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 в адміністративній справі №300/4677/21, яке набрало законної сили 06.04.2022, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 300/4677/21 скасовано та прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Т.в.о. начальника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 28.07.2021 року №90-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 30 липня 2021 року. Стягнуто з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 137287 гривень 61 копійку без врахування податків та інших обов`язкових до сплати платежів.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.01.2023 в адміністративній справі №300/2398/22, яке набрало законної сили 09.05.2023, зокрема, зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 07.04.2022 до дня видачі наказу про його поновлення на роботі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 в адміністративній справі №300/4470/24, яке набрало законної сили 01.07.2025, стягнуто з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 07.04.2022 по 04.06.2024, включно, в розмірі 447573 (чотириста сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 48 копійок.

Також Івано-Франківським окружним адміністративним судом 11.08.2025 прийнято ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі №300/5548/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Комісії з реорганізації ГУ ДФС в Івано-Франківській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №300/4677/21 за період з 05.06.2024 по 04.08.2025 у розмірі 793,57 грн за кожен день на загальну суму 241245,28 грн.

05.08.2025 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято наказ за №2-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Суд зазначає, що в адміністративних справах №300/4677/21 та №300/2398/22 предметом спору не було нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а спір в справі №300/4677/21 стосувався поновлення на роботі у зв`язку із чим судом прийнято рішення про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а у справі №300/2398/22 предметом спору було стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Тобто, питання розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і обов`язку його сплати/несплати предметом спору в описаних вище судових справах не було.

Відтак, означена вимога про зобов`язання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області здійснити нарахування та сплату 221196,28 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь ОСОБА_1 за період роботи з 07.04.2022 по 05.08.2025 з розміру заробітної плати в сумі 1005457,67 грн та подання до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування стосується не тільки предмету спору в цій справі №300/5806/25, а й сум середнього заробітку нарахованих та виплачених на виконання рішень судів у справах №300/4677/21 та №300/2398/22, оскільки охоплює період роботи позивача з 07.04.2022 по 05.08.2025.

Отже, вказана позовна вимога про зобов`язання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області здійснити нарахування та сплату 221196,28 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь ОСОБА_1 за період роботи з 07.04.2022 по 05.08.2025 з розміру заробітної плати в сумі 1005457,67 грн та подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є самостійною позовною вимогою, яка у спірному випадку не є вимогою про нарахування та виплату заробітної плати, а тому за звернення до суду із означеною позовною вимогою справляється судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Відповідно до частин 2, 3 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

За загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу.

Відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та підтвердження їх належними доказами.

На підтвердження скрутного матеріального стану позивач надав суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року, в якому зазначено, що загальний розмір доходів позивача за 2024 рік становить 107107,47 грн. Також позивачем надано суду копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.05.2016, яким засвідчено про ОСОБА_1 на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей та докази перебування сина позивача на лікуванні за кордоном.

Варто вказати, що в силу приписів статей 180, 181 Сімейного кодексу України обов`язок утримувати неповнолітніх дітей покладений на обох батьків. Позивач не надав суду доказів на підтвердження майнового стану дружини, зокрема відомостей про її доходи за 2024 рік, тощо. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що троє неповнолітніх дітей позивача перебувають на утриманні виключно ОСОБА_1 .

Крім того, позивач, стверджуючи про постійні фінансові витрати на лікування та реабілітацію сина за кордоном не надав суду доказів понесення ним таких витрат.

Суд зауважує, що доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище особи, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Проте, у спірному випадку відсутні беззаперечні докази скрутного матеріального стану позивача.

Суд також зазначає, що розмір судового збору за звернення до адміністративного суду із вказаною вище позовною вимогою немайнового характеру не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2024 рік (107107,47 грн х 5% = 5355,37 грн).

Відтак, позивачу належить сплати судовий збір в сумі 1211,20 грн (3028,00 х 0,4).

Однак, позивачем в порушення наведених вище вимог КАС України та Закону України "Про судовий збір" не надано суду документа про сплату судового збору за вказану позовну заяву.

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному вебпорталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу судом було встановлено 10-денний строк з дня вручення копії ухвали.

У відповідності до вимог частини 2 статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків на 10 (десять) днів, з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 161, 169, 241-248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надати ОСОБА_1 з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду від 26.08.2025 недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.