Справа № 200/6011/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року Справа№200/6011/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ) у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по суті рапорту позивача;

зобов`язати відповідача розглянути рапорт позивача та надати йому законну можливість проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби.

Позов мотивовано таким.

ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , призваний під час загальної мобілізації у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Після отриманої травми стан здоров`я позивача не дозволяє йому виконувати обов`язки військової служби. З цих підстав позивач, 02.07.2025, направив на адресу відповідача рапорт щодо надання йому законної можливості пройти військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності/непридатності до проходження військової служби.

Відомості поштового відстеження № 948 свідчать, що вказаний рапорт отримано відповідачем 08.07.2025, однак рішення по суті не прийнято.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по суті рапорту протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 12.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де викладено заперечення проти позовних вимог та прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

ВЧ НОМЕР_2 отримано та розглянуто рапорт позивача й відповідь на такий направлено 16.07.2025 за №3470 за вказаною у рапорті адресою.

Також відповідач звертає увагу, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.06.2025 № 170 ОСОБА_1 вважається таким, що з 17.06.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , у зв`язку із чим знятий з усіх видів забезпечення.

Тому, у відповіді ВЧ НОМЕР_2 , датована 16.07.2025 № 3470, позивачу запропоновано повернутися до розташування ВЧ НОМЕР_2 для вирішення питання щодо направлення його на військово-лікарську комісію. Станом на 04.09.2025 ОСОБА_1 наданою можливістю не скористався.

З огляду на вичерпання строку на надання заяв по суті справи та достатністю доказів у справі, суд вважає за можливе здійснити розгляд такої по суті.

Судом установлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості військового квитка ОСОБА_1 від 30.12.2024 серія НОМЕР_5 свідчать, що станом на теперішній час він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до командира 1 роти ВЧ НОМЕР_2 із рапортом за змістом якого просив забезпечити йому законну можливість проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби для чого видати у встановленому порядку направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією; службову характеристику для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією та пакет інших необхідних документів.

У додатках до цієї заяви рахуються копії медичних документів на 9 аркушах.

Факт отримання вказаного рапорту відповідачем не заперечується.

Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 18.06.22025 № 170 свідчить, що солдат ОСОБА_1 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, знятий з усіх видів забезпечення з 17.06.2025, а з продовольчого з 19.06.2025.

Наявна у матеріалах справи відповідь ВЧ НОМЕР_2 від 16.07.2025 № 3470 на рапорт ОСОБА_1 від 01.07.2025 вх. № 2028 від 09.07.2025 свідчить про таке.

Солдат ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_1 рахується таким, що 17.06.2025 самовільно залишив військову частину та на даний момент не повернувся.

Питання щодо направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії буде вирішуватися після його повернення до розташування підрозділу.

Згідно конверту поштового відправлення 843 відповідь ВЧ НОМЕР_2 від 16.07.2025 № 3470 направлена позивачу 16.07.2025 рекомендованим поштовим відправленням за адресою: АДРЕСА_1 та повернута відправнику за закінченням терміну зберігання.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Конституція України.

Стаття 65. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)

Стаття 1. Військовий обов`язок

1. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Стаття 2. Військова служба і виконання військового обов`язку в запасі

1. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

3. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

4. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Закон № 548) визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Пункт 14. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 531 затверджено «Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України» (далі Порядок № 531)

І. Загальні положення.

1. Цей Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

2. З питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

II. Форми рапортів

1. Рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

2. Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку.

2. Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.

Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку

3. Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

4. Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

8. Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.

Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

9. Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Висновки суду.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, порушення своїх прав убачає у протиправній бездіяльності відповідача, яка має місце у зв`язку із не розглядом його рапорту й, відповідно спосіб захисту, обраний позивачем, покликаний усунути таку бездіяльність шляхом прийняття ВЧ НОМЕР_2 рішення по суті рапорту.

Водночас відповідач на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України надано докази розгляду рапорту позивача й направлення рекомендованим поштовим відправленням відповіді за вказаною ОСОБА_1 адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані докази відповідають вимогам процесуального закону на предмет належності допустимості та достовірності, а тому беруться судом до уваги.

Наслідком вказаного є визнання виконаним відповідачем обов`язку доказування у частині відсутності протиправної бездіяльності у питанні розгляду та надання відповіді на рапорт позивача.

Водночас аргументів щодо протиправності по суті, наданої відповідачем відповіді, позивачем за текстом позову не викладено, оскільки, як вже відзначено, він вважає, що ВЧ НОМЕР_2 допущено бездіяльність й узагалі не надано відповіді на його рапорт.

Таким чином, у позові належить відмовити повністю.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому питання про його розподіл судом не вирішується.

Про інші судові витрати не заявлено.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі 10.09.2025.

Суддя І.В. Буряк