Справа № 320/40155/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 вересня 2025 року Київ № 320/40155/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2).

Просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 із невиготовлення та ненадання довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», для перерахунку його пенсії;

- зобов`язати відповідача 1 підготувати та надати відповідачу 2 і позивачу нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для перерахунку пенсії;

- визнати протиправними дії відповідача 2 з обмеження пенсії позивача максимальним розміром;

- визнати протиправними дії відповідача 2 з відмови в перерахунку пенсії позивача, виходячи з його грошового забезпечення, розрахованого на підставі розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»;

- зобов`язати відповідача 2 здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача на підставі довідки відповідача 1 про розмір грошового забезпечення першого, розрахованого на підставі розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», - з 01.07.2025 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача 2 здійснити нарахування і виплатити позивачу компенсацію втрати частини не отриманої пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву, суд доходить висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують ці обставини, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

У силу вимог частини першої статті 21 Кодексу, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем об`єднано позовні вимоги, зміст яких полягає у: зобов`язанні відповідача 1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підготувати та надати відповідачу 2 (Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві) і позивачу нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для перерахунку пенсії; зобов`язанні відповідача 2 (Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача на підставі довідки відповідача 1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про розмір грошового забезпечення першого ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), розрахованого на підставі розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», - з 01.07.2025 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язанні відповідача 2 (Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) здійснити нарахування і виплатити позивачу компенсацію втрати частини не отриманої пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Із наведеного вбачається, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами; позовні вимоги відповідно до прохальної частини позову про: визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із невиготовлення та ненадання довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», для перерахунку його пенсії та визнання протиправними дії відповідача 2 (Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві) з відмови в перерахунку пенсії позивача, виходячи з його грошового забезпечення, розрахованого на підставі розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», не є основними або похідними відносно попередніх, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Суд констатує, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, а також ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з якими виник спір, склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій окремих суб`єктів владних повноважень і в різні часові періоди, що свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Суд також зазначає, що виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Отже, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, а також із ІНФОРМАЦІЯ_2 , незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Положеннями пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За вказаних обставин суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позову.

Керуючись статтями 21, 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачеві без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.