Справа № 808/1616/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 808/1616/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест. ЛТД»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року (суддя Прасов О.О.) у справі №808/1616/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест. ЛТД» до Офісу великих платників податків ДФС (правонаступником якого є Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №2 від 18.05.2017, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, на суму 600541 грн. 75 коп., у тому числі: 533953 грн. 00 коп. - за податковим зобов`язанням; 66588 грн. 75 коп. - за штрафною (фінансовою) санкцією.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про порушення підприємством вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибутку) на суму 2966404,00 грн., у зв`язку з завищенням витрат на збут на суму амортизаційних відрахувань по об`єктах та вартості товарів, придбаних у ТОВ "Стар Лайм" на загальну суму 2966404,00 грн. Такі висновки контролюючого органу, як зазначав позивач, грунтуються на позиції відповідача суть якої полягає в тому, що правочин щодо придбання майна у ТОВ "Стар Лайм", є нікчемним, так як при його укладені були порушенні вимоги ч.1 ст.203, ст.215, п.1 ст.216, ст.228 ЦК України. Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач вказував на відсутність законних підстав вважати Договір нікчемним, його недійсність має доводитися у судовому порядку. На даний час, як зазначав позивач, відсутні будь-які судові рішення, які визнають укладений договір недійсним, що свідчить про необгрунтованість позиції відповідача про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з

встановленими в межах судової справи №805/1728/16-а обставинами не підтвердження реальності господарських операцій щодо придбання ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» об`єктів саме у ТОВ «Стар Лайм» на виконання договорів купівлі-продажу № 280/01-14 від 20 листопада 2014 року та № 2995 від 28 листопада 2014 року, враховуючи вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року у справі №520/2574/16-к, яким ОСОБА_1 - директора ТОВ «СТАР ЛАЙМ» визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України «фіктивне підприємництво». Суд першої інстанції також зазначив, що спірним в даній справі є подальше відображення в податковому та бухгалтерському обліку результатів відносин з ТОВ «СТАР ЛАЙМ», що відбулися у 2014-2015 роках і здійснені позивачем у 2015-2016 роках., тоді, як правова оцінка вищезазначених господарських операцій між ТОВ «СТАР ЛАЙМ» та ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» в частині їх нереальності з урахуванням вищенаведеного вироку відносно ОСОБА_1 була підтверджена в межах судової справи №805/1728/16-а.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує на те, що суд першої інстанції не врахував у сукупності надані позивачем документи щодо підтвердження реальності господарської операції, документів, що підтверджують рух грошових коштів, а також той факт, що укладений правочин відповідає характеру діяльності позивача, придбаний об`єкт нерухомості використовується в господарській діяльності, переданий в оренду згідно договору оренди, Договір купівлі-продажу не є нікчемним, не визнаний судом недійсним. Також позивач звертає увагу на те, що відповідач не спростовує факт використання об`єкту нерухомості позивачем в своїй діяльності.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року без змін.

Суд апеляційної інстанції фактично погодився з висновками суду першої інстанції щодо встановлення у цій справі обставин, які свідчать про нереальність господарських операцій між ТОВ «СТАР ЛАЙМ» та ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД», що свідчить про правомірність прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2025, за наслідками розгляду касаційної скарги позивача, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив з того, що обгрунтовуючи наявність підстав стверджувати про нереальність господарських взаємовідносин між ТОВ «СТАР ЛАЙМ» та ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД», суди попередніх інстанції прийняли до уваги кримінальне провадження № 0000828 від 30 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_1 - директора ТОВ «СТАР ЛАЙМ» визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України «фіктивне підприємництво».

Під час апеляційного перегляду справи, на запит Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надано ухвалу Жовтневого суду м. Маріуполя Донецької області від 24.10.2017 року (справа № 263/12385/17), якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 212 КК України та закрито кримінальне провадження № 0000206 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Однак судом апеляційної інстанції не надано оцінку вищенаведеній ухвалі Жовтневого суду м. Маріуполя Донецької області від 24.10.2017 року у справі № 263/12385/17, постановленої в рамках кримінального провадження № 0000206, в межах якого, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2017 у справі №761/7146/17 призначена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» з питань встановлення своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «СТАР ЛАЙМ» за період 2014-2015 років у відповідності до вимог пп. 78.1.11 п. 78.1 статті 78 ПК України. Тоді, як за доводами скаржника в касаційній скарзі, закриття кримінального провадження № 0000206 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України унеможливлює використання будь-яких доказів, зібраних під час цього кримінального провадження, внаслідок порушення принципу презумпції невинуватості.

За наслідками нового розгляду справи, судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини справи.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2017 року по справі №761/7146/17, наказу № 719 та направлення від 11.04.2017 року Офісом ВПП ДФС України в період з 12.04.2017 року по 26.04.2017 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» з питань встановлення своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «СТАР ЛАЙМ» за період 2014-2015 років, за результатами якої складено акт перевірки №23/28-10-47-14/23182771 від 27.04.2017 року (т. 1 а.с. 38-82).

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено приписи пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2, пп.138.3.1 п.138.3 ст.138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 533 953 грн., в тому числі по періодах: - 2015 рік в розмірі 267 598 грн.; 1 квартал 2016 року в розмірі 66 588 грн.; 1 півріччя 2016 року в розмірі 133 178 грн.; три квартали 2016 року в розмірі 199 766 грн.; 2016 рік в розмірі 266 355 грн.

Як вбачається зі змісту акта від 27.04.2017 року перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток враховуючи результати попередньої документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Стар Лайм» (код за ) за період з 01.11.2014 по 30.11.2014, які зафіксовані актом перевірки від 29.12.2015 №263/28-03-39/23182771, за висновками якого було встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України у зв`язку з не підтвердженням реальності господарських операцій щодо придбання ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» об`єктів саме у ТОВ «Стар Лайм» на виконання договорів купівлі-продажу № 280/01-14 від 20 листопада 2014 року та № 2995 від 28 листопада 2014 року, внаслідок наявності ознак фіктивності господарської діяльності ТОВ «Стар Лайм», що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року у сумі 38670 грн. та заниження податку на додану вартість листопад 2014 року у сумі 5 641 905 грн.

На підставі висновків акта перевірки від 29.12.2015 №263/28-03-39/23182771 були прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.01.2016 №/715/10/28-03-39-23182771 та №/716/10/28-03-39-23182771, правомірність прийняття яких була предметом оскарження позивачем в межах судової справи № 805/1728/16-а.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 у справі №805/1728/16-а відмовлено ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» у задоволенні позову про скасування вищенаведених податкових повідомлень-рішень від 25.01.2016 №/715/10/28-03-39-23182771 та №/716/10/28-03-39-23182771, внаслідок недотримання позивачем визначених законом умов для формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, оскільки за висновками суду, господарські операції ТОВ "Гефест. ЛТД" і ТОВ «Стар Лайм» не мали на меті реального (фактичного) вчинення господарських операцій на виконання договорів купівлі-продажу № 280/01-14 від 20 листопада 2014 року та № 2995 від 28 листопада 2014 року, враховуючи вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року у справі №520/2574/16-к, яким ОСОБА_1 - директора ТОВ «СТАР ЛАЙМ» визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України «фіктивне підприємництво», оцінку якому надано судом апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 215-217).

Враховуючи вищенаведені обставини, на підставі висновків акта перевірки №23/28-10-47-14/23182771 від 27.04.2017 року, відповідачем 18.05.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, за основним платежем в розмірі 533 953 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 66 588,75 грн (т. 1 а.с.28), незгода з прийняттям якого стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, у спірному випадку контролюючим органом проведено документальну перевірку, за наслідками якої прийнято оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2017 року у кримінальному проваджені № 0000206 від 10.08.2015 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України (т.1 а.с.30).

В подальшому, кримінальне провадження № 0000206 було закрито, у зв`язку із звільненням директора ТОВ «Гефест.ЛТД» ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.212 КК України на підставі ст.ст.44, ч.4 ст212 КК України - ухвала Жовтневого суду м. Маріуполя Донецької області від 24.10.2017 року (т.2 а.с.74).

При цьому, дослідженням ухвали Жовтневого суду м. Маріуполя Донецької області від 24.10.2017 року встановлено, що кримінальне провадження, стосовно директора ТОВ «Гефест.ЛТД» Зеленого Станіслава Миколайовича, стосувалося не сплати податку на додану вартість у розмірі 5 641 905грн., що було встановлено за результатами проведеною СДПІ з ОВП у м.Донецьку МГУ ДФС документальною перевіркою, результати якої оформлено актом від 29.12.2015 за №263/28-03-39/23182771. Підставою для звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стало те, що підозрюваний сплатив суми нарахованих податкових зобов`язань з ПДВ та штрафні санкції.

Отже, ухвала суду про закриття кримінального провадження № 0000206, в межах якого вирішувалося питання про несплату податкових зобов`язань з ПДВ, не може бути свідченням безпідставності нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток, що становить предмет розгляду у цій справі.

В той же час, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на прибуток, які визначені оскаржуваним у цій справі податковим повідомленням-рішенням, неможливо визнати обгрунтованим з таких підстав.

Так, з огляду на акт перевірки заниження позивачем податку на прибуток контролюючий орган пов`язує з завищенням витрат на збут на суму 2966404грн. Перевіркою встановлено, що вартість ТМЦ, які обліковуються на рахунку 209 та сума нарахованої амортизації основних засобів придбаних у ТОВ «Стар Лайм» віднесено ТОВ «Гефест.ЛТД» до складу витрат на збут у Звітах про фінансові результати (ф-2) за період з 01.01.2015 по 31.12.2016. Контролюючим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій між ТОВ «Стар Лайм» та ТОВ «Гефест.ЛТД» з приводу придбання останнім товарно-матеріальних цінностей. У зв`язку з не підтвердженням контролюючим органом реальності здійснених господарських операцій, останнім зазначено про відсутність можливості здійснення амортизації (поступового списання вартості майна/ТМЦ на витрати протягом терміну його використання). Тобто, консолідована позиція контролюючого органу полягає в тому, що відсутність придбання позивачем майна/ТМЦ кореспондує відсутність можливості здійснення амортизації та, відповідно, віднесення сум нарахованої амортизації до складу витрат.

Отже, єдиною підставою для нарахування податкових зобов`язань у спірному випадку стала позиція контролюючого органу щодо не підтвердження придбання позивачем у ТОВ «Стар Лайм» майна, яке обліковується позивачем як основні засоби та на яке здійснюється нарахування амортизації.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.11.2014 позивач придбав нерухоме майно: А-операторська, полістеролові блоки обш гпсокартоном, загальною площею 82,5; В- будівля сепараторної, загальною площею 7,6кв.м; Г-навіс;1,3,4,5,6,7 ємності паливно-мастильних матеріалів; 8,9,10 бензозаправні колонки; 2-зливна яма (т.1 а.с.83). Власником вказаного нерухомого майна є Приватне підприємство «Данс», яке у договорі визначено як Комітент, а продаж майна в інтересах Комітента здійснювало ТОВ «Стар Лайм», яке в договорі визначено Продавцем та Комісіонером.

Тобто, придбане позивачем майно не належало та не було власністю ТОВ «Стар Лайм», а тому твердження контролюючого органу про неможливість придбання позивачем цього майна через його відсутність у ТОВ «Стар Лайм» є безпідставними.

Як на нереальність господарських операцій, з приводу придбання майна, контролюючий орган посилався на вироку Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року у справі №520/2574/16-к (провадження №1-кп/520/341/16), який набрав законної сили 18.04.2016 року та яким ОСОБА_1 - директора ТОВ «СТАР ЛАЙМ» визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України «Фіктивне підприємництво» (т.1 а.с.218).

Так, вказаним вироком суду не встановлено обставин, які б свідчили про нереальність укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.11.2014.

При цьому, зі змісту Договору вбачається, що під час укладення угоди ТОВ «Стар Лайм» діяло в особі заступника директора Зліпушенка Віктора Миколайовича, яким і підписано договір від імені ТОВ «Стар Лайм».

Отже, Марцішевський Л.А. не представляв ТОВ «Стар Лайм» під час укладення договору купівлі-продажу та не підписував договір від імені цього Товариства, а тому посилання контролюючого органу на вирок суду, як і на результати проведеної почеркознавчої експертизи, яка стосувалася фінансових документів Товариства, а не договору купівлі-продажу, є безпідставними.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і посилання контролюючого органу на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 у справі №805/1728/16-а, якою відмовлено ТОВ «ГЕФЕСТ. ЛТД» у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень від 25.01.2016 №/715/10/28-03-39-23182771 та №/716/10/28-03-39-23182771, які стосувалися податкових зобов`язань з ПДВ (т.1 ас.215).

Вказаною постановою суду відмовлено в задоволенні позову не через нереальність господарських операцій між ТОВ «Гефест.ЛТД» з ТОВ Стар Лайм», а з огляду на надання первинних документів, які підписані особою щодо якої є вирок суду - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим судом зроблено висновок, що надані до перевірки документи не можуть вважатися належними чином оформленими, а відтак на цих документах не можуть грунтуватися дані бухгалтерського та податкового обліку.

Отже, встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про те, що в межах укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.11.2014 позивачу фактично не було передано у власність майно, яке обумовлено цим договором.

При цьому, суд враховує, що вказаний договір купівлі-продажу не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку. У свою чергу, контролюючим органом не спростовано того, що придбане позивачем майно фактично перебуває в його користуванні, жодних дій щодо встановлення таких обставин під час перевірки, контролюючим органом не вчинялося.

Таким чином, оскільки амортизація здійснювалася позивачем по основним засобам, які введені в експлуатацію та обліковуються у Товариства, що підтверджено і актом перевірки, а також приймаючи до уваги те, що будь-яких порушень щодо методики розрахунку амортизації перевіркою не встановлено, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність тверджень контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток через завищення витрат до яких віднесено суми нарахованої амортизації.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест. ЛТД» - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі №808/1616/17 скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення відповідача №2 від 18.05.2017, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Гефест. ЛТД» збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, на суму 600541 грн. 75 коп., у тому числі: 533953 грн. 00 коп. - за податковим зобов`язанням; 66588 грн. 75 коп. - за штрафною (фінансовою) санкцією - визнати протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 10.09.2025

Повне судове рішення складено 11.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров