Справа № 521/906/25
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/906/25
Провадження №2-а/521/60/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 за № 860 від 27.12.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 25500,00 грн.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 за № 860 від 27.12.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 25500,00 грн. Вказана постанова вмотивована тим, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, не прибув 28.11.2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу по мобілізації від 02.11.2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З вищезазначеною постановою позивач не погоджується, вважає її такою, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

Вказує, що він здійснює підприємницьку діяльність та є керівником декількох ОСББ, а саме: будинків розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , в яких станом на 28.11.2024 року сталася аварія теплових мереж. В зв`язку із зазначеним, він не зміг вчасно прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що 06.01.2025 року, після ліквідації аварії з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де того ж числа пройшов військово-лікарську комісію. Окремо зазначив, що повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 називається повісткою для призову на військову службу по мобілізації від 02.11.2024 року, проте зазначений вид повісток не передбачений п.21 Порядку № 560.

27.01.2025 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 було подано відзив із запереченнями щодо позову. Представник відповідача вважає, що постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 за № 860 від 27.12.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 25500,00 грн., є обґрунтовано, правомірною, та такою, що відповідає обставинам справи.

У відкрите судове засіданні сторони ти їх представники не з`явились.

Представник ОСОБА_1 подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 за № 860 від 27.12.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 25500,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок №560) не прибув 28.11.2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 для призову на військову службу по мобілізації від 02.11.2024 року. Відповідно до частини п?ятої статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру, комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику. Про причини неявки протягом визначеного пунктом 24 Порядку №560 терміну не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Вказані норми кореспондуються із приписами ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як офіцер запасу з 30.11.2023 року (а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було вручено повістку та мобілізаційне розпорядження по необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року, про що останнім було підписану відповідну розписку 02.11.2024 року (а.с. 89).

Згідно Акту про неприбуття офіцера запасу, який призваний по мобілізації у складі команди до Військової академії сухопутних військ міста Одеси, складеного начальником групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не маючи підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, визнаний військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 та за результатами професійного відбору кандидата придатним до проходження військової служби, будучи попередженим про прибуття, шляхом вручення повістки та мобілізаційного розпорядження, будучи попередженим про кримінальну відповідальність у разі ухилення від мобілізації, не повідомивши про поважність на те причин, не прибув 28.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого відправлення до Військової академії сухопутних військ міста Одеса, з метою проходження військової служби за мобілізацією (а.с. 71).

Неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року також підтверджуються відповідним записом в поіменному списку № 12087 від 28.11.2024 року (а.с. 72).

Обґрунтовуючи поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року за повісткою та мобілізаційній розпорядженням від 02.11.2024 року, ОСОБА_1 вказує, що він є керівником декількох ОСББ, зокрема будинків розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , в яких станом на 28.11.2024 року сталася аварія теплових мереж. В зв`язку із зазначеним, він не зміг вчасно прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, відповідно до абз. 11, 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Так, з Наряду-допуску КП «Теплопостачання міста Одеси» №1310 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проводились ремонтні роботи. Початок роботи - 09:00 годин 15.11.2024 року, закінчення роботи - 19:00 годин 25.11.2024 року (а.с. 127-128).

Тобто, з вказаного документу встановлено, що проведення ремонтних робіт, на які посилається позивач, як підставу неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 закінчились ще 25.11.2024 року, тобто за три дні до того, як ОСОБА_1 був зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд також звертає увагу, що відповідно до листа КП «Теплопостачання міста Одеси» №02-01-01-47 від 03.03.2025 року, проведення вказаних робіт не передбачало обов`язкового та постійного залучення голови ОСББ ( ОСОБА_1 ). Крім того, ці роботи жодним чином не обмежували фізичних осіб (що перебувають та/або мешкають у вказаному будинку) в пересуванні за їх власними потребами (а.с. 125).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи сторони позивача про поважність причин неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою та мобілізаційним розпорядженням 28.11.2024 року є безпідставними, та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Суд також звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач

не пізніше трьох діб від визначеної у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із заяви ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.11.2024 року вбачається, що останній ознайомлений зі змістом ст. 210 - 210-1 КУпАП (а.с. 76).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідно зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, доводи сторони позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 210, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева