Справа № 320/12289/24
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року справа №320/12289/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Обухівської районної адміністрації Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління соціального захисту населення Обухівської районної адміністрації Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачці у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність ЗУ №3551-12 та видачі посвідчення встановленого зразка, та відповідно, зобов`язання відповідача встановити позивачці наведений статус з видачею посвідчення.

Ухвалою суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про розгляд справи. Відтак, суд, з урахуванням приписів ст. 162 КАС України, здійснюватиме розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Чоловікові позивачки - ОСОБА_2 за життя було встановлено ІІ групу інвалідності, а також надано право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 , дата видачі - 09.02.2005р.

Згідно довідки МСЕК серії КИО-І № 232998 від 01.02.2005р., якою чоловікові позивачки встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, що спричинило інвалідність останнього, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.06.2023р.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експернтної комісії МОЗ та МНС України від 21.06.2023р. № 5351 установлено, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення.

Листом відповідача від 27.11.2023р. за вих. № 60/29-1669 позивачці відмовлено з посиланням на відсутність правових підстав для встановлення дружинам померлих ліквідаторів на Чорнобильській АЕС статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказано про те, що соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» дія цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Пунктом 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» передбачено, що чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

В преамбулі до вказаного Закону зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Поширення чинності Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

Відповідно до статті 4 цього Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до п.п. 2 ч. 2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Положеннями абзацу 2 пункту 7 зазначеного Положення встановлено, що, зокрема, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що для встановлення позивачу статусу дружини померлого "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" необхідна наявність наступних обставин:

- наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни;

- визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.07.2022 у справі № 520/2798/19, а також з позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 20.04.2023 р. по справі № 480/2515/22 та від 29.11.2024 р. по справі № 440/8326/24.

З матеріалів справи суд вбачає, що померлий чоловік позивачки отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, про що йому видано посвідчення інваліда війни, згідно з яким він є інвалідом ІІ групи.

Отже, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України та з наявних матеріалів справи, суд зазначає, що чоловік позивачки був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відносився до осіб з інвалідністю внаслідок війни, а тому суд приходить до висновку про те, що позивачка у відповідності до вимог статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни, і тому відповідач протиправно відмовив у задоволенні заяви позивача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана відмова відповідача є протиправною, а позовні вимоги позивачки є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача у відповідності до вимог приписів ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) до Управління соціального захисту населення Обухівської районної адміністрації Київської області (місцезнаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 24; ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Обухівської районної адміністрації Київської області (місцезнаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 24; ) щодо відмови ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) в наданні статусу та видачі посвідчення "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни".

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Обухівської районної адміністрації Київської області (місцезнаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 24; ) надати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати відповідне посвідчення.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.