Справа № 240/27319/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/27319/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Роман Миколайович

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

10 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

1.2 Позов мотивований тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 11.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах була передана для розгляду та прийняття відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

2.2 Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.08.2023 № о/р НОМЕР_1 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Підставою для відмови став висновок пенсійного органу про відсутність у позивачки права на пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки документами підтверджено факт перебування позивачки в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 02 роки 05 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

2.3 Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.08.2023 № о/р 51 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетрвській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.08.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1 Відповідач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

4.2 Позивачка не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Згідно зі статтею 26 Закону України № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше ніж 30 років.

1.2 Статтею 55 Закону України № 796-ХІІ визначені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

1.3 Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 має посвідчення серії « НОМЕР_2 громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що видане Житомирською обласною державною адміністрацією 30.04.2005.

1.4 Як встановлено судом першої інстанції, відповідачами не заперечується наявність у позивачки необхідного загального страхового стажу 34 роки 07 місяців 09 днів. Водночас відповідачі виснували, що документально підтверджений період постійного проживання позивачки у зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 02 роки 05 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

1.5 Колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, від 31 липня 2018 року у справі №751/2050/17, від 22.01.2019 у справі №129/1535/17, від 21 листопада 2019 року у справі №572/47/17, дає критичну оцінку цій обставині та зазначає, що єдиним документом, що підтверджує статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що надає такій особі право на користування пільгами, встановленими Законом України № 796-XII, є відповідне посвідчення. Водночас різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

1.6 Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявність у ОСОБА_1 посвідчення (категорія 4) серії « НОМЕР_2 , виданого Житомирською обласною державною адміністрацією 30.04.2005, надає їй право користуватися пільгами, визначеними Законом України № 796-XII, у тому числі правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком, а саме додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю, але не більше 5 років. Водночас відповідачами не надано доказів того, що видане позивачці посвідчення визнано недійсним, а наданий позивачці статус скасований.

1.7 Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що документом, який підтверджує факт проживання або роботи позивачки в зоні посиленого радіологічного контролю протягом не менше ніж 4 роки, до 01.01.1993, є саме посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зон гарантованого добровільного відселення (категорія 4), серії « НОМЕР_2 , яке видавалося лише за умови, що станом на 01.01.1993 такий громадянин прожив у цій зоні не менше чотирьох років.

1.8 Отже, висновки відповідачів щодо відсутності факту перебування позивачки станом на 01 січня 1993 року не менше чотирьох років в зоні посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що зумовило прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є безпідставними.

1.9 Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

1.10 Оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, то в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

1.11 Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц, та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3 Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.