Справа № 300/6607/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року ЛьвівСправа № 300/6607/24 пров. № А/857/34555/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гуляк В.В., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №300/6607/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Григорук О.Б., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення 29 листопада 2024 року),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ( далі відповідач ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ( далі відповідач 1 ) в якому просить суд

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2024 № 46;

зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди робіт згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 : з 12.07.1983 по 19.02.1987 в ПАТ "Родон"; з 21.02.1987 по 14.04.2000 в колгоспі ім. «Дзержинського» (селянська спілка пайовиків "Тлумач"); жовтень 2020 р. - період здійснення догляду за пенсіонером.

На обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди робіт та догляду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №300/6607/24 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2024 № 46.

Зобов`язано Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди робіт згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 : з 12.07.1983 по 19.02.1987 в ПАТ "Родон"; з 21.02.1987 по 14.04.2000 в колгоспі ім. "Дзержинського" (селянська спілка пайовиків "Тлумач"); період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.07.2024 про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивач не надав відповідних документів, які б підтверджували, що він звертався до останнього місця роботи стосовно виправлення по батькові у його трудовій книжці, а отже позивач не скористався іншим порядком врегулювання даного спору.

У позивачки наявна розбіжність у документах а саме в свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб зазначено прізвище ОСОБА_2 , а у трудовій книжці та довідці від 17.05.2024 №125 виданої ПАТ Родон Бохинська.

Записи наданої трудової книжки НОМЕР_1 не підтверджують трудовий стаж, а також що позивачка не надала доказів звернення до останнього місця роботи щодо зміни записів у трудовій книжці щодо її імені та дошлюбного прізвища, отже записи наданої трудової книжки не підтверджують трудовий стаж ОСОБА_1 та не можуть враховуватись при зверненні за призначення пенсії за віком.

Щодо зарахування періоду роботи з 21.02.1987 по 14.04.2000 апелянт зазначає, що довідка про перейменування підприємства за цей період відсутня.

Що стосується періоду за жовтень 2000 року відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Апелянт зазначає, що позивачка не позбавлена можливості повторно звернутися до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком за умови подання додаткових матеріалів на підтвердження періодів роботи.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.07.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

За результатами розгляду заяви за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення від 10.07.2024 № 46 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. Підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії була відсутність необхідного страхового стажу. Відповідачем враховано страховий стаж 19 років 2 місяці, необхідний страховий стаж 31 рік.

За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивача не зараховано:

періоди роботи згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , оскільки запис про виправлення імені внесений із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58;

період роботи з 12.07.1983 по 19.02.1987 згідно довідки від 17.05.2024 № 125, видної ПАТ "Родон" на ОСОБА_3 , в зв`язку з розбіжністю дошлюбного прізвища (згідно свідоцтва про укладення шлюбу - ОСОБА_2 );

період роботи в колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно довідки від 14.04.2000 № 15, оскільки відсутня інформація про перейменування колгоспу, а згідно архівних довідок від 26.06.2024 № 1080/01-20, від 26.06.2024 № 1083/01-20 інформація про зарахування, звільнення ОСОБА_1 відсутня, первинні документи трудового стажу та заробітку колгоспників до архіву не надходили.

Зазначено, що згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків за жовтень 2020 року (Згідно довідки УПСЗН від 10.04.2024 № 705/19-20 здійснювала догляд за пенсіонером).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що слід вийти за межі позовних вимог шляхом: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2024 № 46; зобов`язання Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди робіт згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 : з 12.07.1983 по 19.02.1987 в ПАТ "Родон"; з 21.02.1987 по 14.04.2000 в колгоспі ім. "Дзержинського" ( селянська спілка пайовиків Тлумач); період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.; зобов`язання Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області розглянути заяву позивача від 02.07.2024 про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону № 1058-IV та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх не вірними та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови призначення пенсії за віком врегульовані статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено, оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , оскільки запис про виправлення імені внесений із порушенням Інструкції від 29.07.1993 № 58; період роботи з 12.07.1983 по 19.02.1987 згідно довідки від 17.05.2024 № 125, видної ПАТ "Родон" на ОСОБА_3 , в зв`язку з розбіжністю дошлюбного прізвища (згідно свідоцтва про укладення шлюбу - ОСОБА_2 ).

Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

На переконання колегії суддів, такі недоліки трудової книжки не можуть бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливала на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Такі мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення трудової книжки позивача при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи тощо) скріплені печатками, не є достатньою підставою для не зарахування періодів роботи особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.

Отже, відповідачем безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача зазначені періоди.

Як встановлено, оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 період роботи в колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно довідки від 14.04.2000 № 15, оскільки відсутня інформація про перейменування колгоспу, а згідно архівних довідок від 26.06.2024 № 1080/01-20, від 26.06.2024 № 1083/01-20 інформація про зарахування, звільнення ОСОБА_1 відсутня, первинні документи трудового стажу та заробітку колгоспників до архіву не надходили.

Відповідно до записів трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 та згідно довідки від 14.04.2000 № 15 у період з 21.02.1987 до 14.04.2000 позивач працювала у колгоспі ім. Дзержинського м. Тлумач, в подальшому перейменованого в селянську спілку пайовиків "Тлумач", зокрема згідно архівної довідки про перейменування колгоспу ім. Дзержинського м. Тлумач від 26.06.2024 № 1083/01-20: перейменовано колгосп ім. Дзержинського на колгосп "Тлумацький" у складі м. Тлумач, сіл Колінці, Надорожна (протокол № 4 від 13.09.1991 зборів уповноважених членів колгоспу ім. Дзержинського). Створено на базі населених пунктів м. Тлумач та с. Колінці колективне господарство - спілку селян пайовиків "Тлумацька" (протокол № 3 від 13.02.1992 зборів уповноважених членів колгоспу ім. Дзержинського). Створено Закрите акціонерне товариство "Тлумач" на базі спілки селян пайовиків "Тлумацька" (протокол № 1 від 30.01.1996 зборів уповноважених членів ЗАТ "Тлумач"). Перейменовано Закрите акціонерне товариство "Тлумач" в селянську спілку пайовиків "Тлумач" (протокол № 1 від 03.02.1998 загальних зборів ЗАТ "Тлумач"). Ліквідовано селянську спілку пайовиків "Тлумач" (протокол № 1 від 14.02.2000 загальних зборів членів с/с пайовиків "Тлумач"). Період роботи позивача у колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 підтверджений належним чином записами трудової книжки та відповідними довідками.

Таким чином відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно записів трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , довідки від 14.04.2000 № 15, архівної довідки про перейменування колгоспу ім. Дзержинського м. Тлумач від 26.06.2024 № 1083/01-20.

Щодо страхового стажу позивача період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.

Згідно довідки УПСЗН від 10.04.2024 № 705/19-20 про отримання допомоги позивач перебувала на обліку в УПСЗН Івано-Франківської РДА, їй відповідно до постанови КМУ від 29.04.2004 № 558 з 12.05.2020 по 31.10.2020 призначено компенсацію особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р., оскільки зазначено, що згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків за жовтень 2020 року.

Судом встановлено, що позивач перебувала на обліку в УПСЗН Івано-Франківської РДА, їй відповідно до постанови КМУ від 29.04.2004 № 558 з 12.05.2020 по 31.10.2020 призначено компенсацію особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дані обставини свідчать про те, що вона відноситься до категорії застрахованих осіб, на яких розповсюджується дія Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII.

Отже, відповідач безпідставно не врахував до страхового стажу позивача період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що органи пенсійного забезпечення мають право, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності окремих документів, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи.

Відповідачами не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності інформації зазначеної у довідці УПСЗН від 10.04.2024 № 705/19-20 про отримання допомоги.

Згідно із статтею 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Окрім того, суд зауважує, що як встановлено вище, у справі, що розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління ПФУ в Черкаській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Тому, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що відмовив позивачу у призначенні пенсії, яким, у цьому випадку, є Головне управління ПФУ в Черкаській області.

До такого висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення цього спору.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі, тому апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміни в частині викладення мотивів про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №300/6607/24 скасувати та прийняти нове рішення яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2024 № 46.

Зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Черкаській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди робіт згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 : з 12.07.1983 по 19.02.1987 в ПАТ "Родон"; з 21.02.1987 по 14.04.2000 в колгоспі ім. "Дзержинського" (селянська спілка пайовиків "Тлумач"); період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.07.2024 про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин