Справа № 320/37408/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року справа №320/37408/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративну справу за позовом Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» (, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, Н/П № 43) про припинення юридичної особи,

встановив:

Представник позивача Міністерства юстиції України звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» про припинення юридичної особи, у якому просить суд:

-діяльність юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» (, керівник Коженко Максим Володимирович, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 28/2, Н/П № 43, м. Київ, 01021) припинити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представник позивача Міністерства юстиції України зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» у найменуванні юридичних осіб забороняється використання символіки російської імперської політики. Згідно з п. 3, 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3005-IX «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії», юридичні особи зобов`язані привести свої установчі документи, найменування та/або символіку у відповідність із вимогами цього Закону, а в разі невиконання їх діяльність підлягає забороні в установленому порядку. Оскільки найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» містить заборонену символіку російської імперської політики, це є підставою для припинення діяльності зазначеної юридичної особи у судовому порядку.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

У матеріалах справи міститься супровідний лист Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2025, яким підтверджується направлення копії ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі на адресу відповідача.

Згідно з копією трекінгу АТ «Укрпошта», відправлення було повернене 01.09.2025 з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання».

Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Згідно п. 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 року, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

За змістом п. 4 вказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Судова кореспонденція є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання або, як виняток, на адресу, зазначену самим учасником справи адресатом.

Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження у справі. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.

Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а лист повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. У свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року.

Отже для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.

У разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно повертає до адміністративного суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Кодексу адміністративного судочинства України ).

Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. У тому числі законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

На підставі письмових доказів, поданих позивачем, суд встановив наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» зареєстрована 02.11.2005 року, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, н/п № 43. Керівником товариства є Коженко Максим Володимирович. Видами діяльності товариства визначено: 92.13.0 демонстрація кінофільмів (основний); 51.70.0 інші види оптової торгівлі; 92.12.0 розповсюдження фільмів; 92.32.0 діяльність концертних та театральних залів; 92.72.0 інші види рекреаційної діяльності.

У ході проведення моніторингу відповідності найменування зазначеної юридичної особи вимогам Закону України № 3005-ІХ позивачем встановлено, що воно не відповідає положенням цього Закону. У зв`язку з цим було проведено правову експертизу, за результатами якої 24.06.2025 року складено Правовий висновок № 3 «Про невідповідність найменування вимогам Закону України Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії ТОВ Кінотеатр росія».

Міністерством юстиції України направлявся відповідачу лист від 20.08.2024 № 117225/19.4/33-24 з вимогою надати пояснення щодо причин неприведення найменування у відповідність до вимог Закону № 3005-ІХ, однак поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата та закінченням строку зберігання.

Під час правової експертизи Комісією враховано роз`яснення Українського інституту національної пам`яті, надане листом від 11.07.2024 № 1951/2.2-07-24, згідно з яким найменування юридичних осіб, що містять слова «росія», «москва» або похідні від них, віднесено до символіки російської імперської політики.

Як встановлено на підставі матеріалів справи, за результатами проведеної правової експертизи на відповідність найменування відповідача вимогам Закону № 3005-ІХ Комісією 24.06.2025 складено Правовий висновок № 3 «Про невідповідність найменування вимогам Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія».

Міністерством юстиції України видано наказ № 1796/5, яким зазначений Правовий висновок затверджено та визнано, що найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» не відповідає вимогам частини другої статті 4 Закону № 3005-ІХ.

Відповідно до затвердженого Правового висновку Комісії від 24.06.2025 № 3 найменування відповідача містить символіку російської імперської політики, що свідчить про порушення ним вимог Закону № 3005-ІХ.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, застосовує такі норми законодавства.

Правові засади засудження російської імперської політики в Україні, заборони пропаганди її символіки та встановлює порядок ліквідації символіки російської імперської політики визначає Закон №3005-ХІ.

Пунктом «є» частини 4 статті 2 Закону №3005-IX, визначено, що символіка російської імперської політики - символіка, що включає, зокрема, назви підприємств, установ, організацій на території України, яким присвоєні імена або псевдоніми осіб, які відповідають критеріям, встановленим підпунктами «в» і «г» цього пункту.

Пунктом «г» частини 4 статті 2 Закону №3005-IX визначено, що символіка російської імперської політики - символіка, що включає зображення, пам`ятники, пам`ятні знаки, написи, присвячені особам, які публічно, у тому числі в медіа, у літературних та інших мистецьких творах, підтримували, глорифікували або виправдовували російську імперську політику, закликали до русифікації чи українофобії.

Частиною першої статті 3 Закону № 3005-IX встановлено, що російська імперська політика визнається злочинною та засуджується.

Відповідно до статті 4 Закону №3005-IX пропаганда російської імперської політики та її символіки забороняється. Присвоєння географічним об`єктам, юридичним особам та об`єктам права власності назв, що глорифікують, увічнюють, пропагують або містять символіку російської імперської політики, а також держави-терориста (держави-агресора) або її визначні, пам`ятні, історичні та культурні місця, населені пункти, дати, події, забороняється.

Пунктами 3, 4 статті 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3005-IX передбачено, що юридичні особи, політичні партії, інші об`єднання громадян, зареєстровані на день набрання чинності цим Законом, у разі недодержання вимог цього Закону зобов`язані протягом одного місяця з дня набрання чинності цим Законом привести свої установчі документи, найменування та/або символіку у відповідність із цим Законом.

У разі недодержання вимог цього Закону юридичними особами, політичними партіями, іншими об`єднаннями громадян, зазначеними у пункті 3 цієї статті, їхня діяльність підлягає забороні у встановленому законом порядку, крім випадків, якщо юридичними особами, політичними партіями, іншими об`єднаннями громадян вжито заходів для додержання вимог цього Закону, а неможливість державної реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних з приведенням їх у відповідність із цим Законом, зумовлена об`єктивними причинами.

Згідно пункту 1 Положення «Про Міністерство юстиції України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02.07.2014, Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань, зокрема, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців.

Пунктом 18-14 Положення передбачено, що саме на Мінюст покладено завдання по прийняттю рішення щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» та/або Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії».

Законодавством передбачена процедура встановлення невідповідності найменування юридичної особи вимогам Закону №3005-IX, що передує зверненню Мін`юсту до суду із вимогами про заборону її діяльності.

Пунктом 3 Порядку №354 визначено, що Мін`юст безпосередньо або через територіальні органи забезпечує постійний моніторинг відповідності найменування та/або символіки, матеріалів реєстраційної справи юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів.

Підставою проведення правової експертизи, згідно пункту 4 Порядку №354, може бути ініціатива Мін`юсту.

Пунктом 7 Порядку №354 передбачено, що для проведення правової експертизи щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів утворюється Комісія з питань дотримання Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «;Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» (далі - Комісія). Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Мін`юсті, склад та положення якої затверджуються наказом Мін`юсту.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що Комісією було проведено правову експертизу найменування відповідача на відповідність вимогам Закону України № 3005-ІХ. Зокрема, лист Міністерства юстиції України від 20.08.2024 № 117225/19.4/33-24, надісланий відповідачу з вимогою надати пояснення щодо неприведення найменування у відповідність до вимог закону, повернувся через відсутність адресата та закінчення строку зберігання.

У встановлений 10-денний термін відповідач не усунув порушення, в результаті чого проведено правову експертизу на відповідність найменування відповідача вимогам Закону №3005-ІХ.

Таким чином, за наслідками проведеної правової експертизи на відповідність найменування відповідача вимогам Закону № 3005-IX Комісією складено Правовий висновок від 24.06.2025 № 3 «Про невідповідність найменування вимогам Закону України «Про засудження та заборону російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» (далі Правовий висновок).

24.06.2025 Міністерством юстиції України було видано наказ № 1796/5 «Про затвердження Правового висновку Комісії з питань дотримання Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії», яким на виконання вимог пункту 20 Порядку № 354:

-затверджено Правовий висновок Комісії з питань дотримання Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» від 24.06.2025 № 3 «Про невідповідність найменування вимогам Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія»;

-визнано, що найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» не відповідає частині другій статті 4 Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії».

Отже, відповідно до Правового висновку Комісії від 24.06.2025 № 3, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 24.06.2025 № 1796/5, найменування об`єкта правової експертизи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» містить символіку російської імперської політики, що свідчить про порушення відповідачем вимог Закону № 3005-IX.

Відтак, Міністерство юстиції України дотрималось законодавчо визначеної процедури щодо встановлення невідповідності найменування юридичної особи-відповідача вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» шляхом проведення правової експертизи та затвердження її результатів.

В ході розгляду справи судом не було встановлено наявності об`єктивних причин, які завадили відповідачу здійснити державну реєстрацію змін до установчих документів, пов`язаних з приведенням їх у відповідність із цим Законом.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем вимог Закону № 3005-IX, у зв`язку із не приведення свого найменування у відповідність до його вимог, отож позов підлягає задоволенню, а діяльність відповідача припиненню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 1234 від 10.07.2025 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія».

На підставі наведеного та керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» (, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, Н/П № 43) про припинення юридичної особи задовольнити.

Припинити діяльність юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» (, керівник Коженко Максим Володимирович, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 28/2, Н/П № 43, м. Київ, 01021).

Стягнути на користь Міністерства юстиції України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр росія» (, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, Н/П № 43).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.