Справа № 500/3733/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/3733/25

10 вересня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, Департаменту архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації до Копичинецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чортківської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі позивачів Міністерства культури та стратегічних комунікацій України (далі - позивач 1), Департаменту архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - позивач 2) звернувся до суду з позовом до Копичинецької міської ради (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області щодо невчинення дій, спрямованих на розроблення та затвердження, відповідно до вимог законодавства, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці Чортківського району Тернопільської області,

зобов`язати Копичинецьку міську раду вчинити дії щодо розроблення та затвердження, відповідно до вимог законодавства, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці Чортківського району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Чортківською окружною прокуратурою під час опрацювання інформації Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації, Департаменту архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної військової адміністрації виявлено факт порушення законодавства в сфері охорони культурної спадщини на території міста Копичинці.

Копичинецькою міською радою тривалий час не вжито жодних заходів, спрямованих на розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Копичинці. Вважає, що у зв`язку із бездіяльністю органу місцевого самоврядування щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану, існує загроза самовільної, хаотичної або неконтрольованої забудови історичних центрів на території громади, руйнування пам`яток історії та культури, знищення історичної спадщини громади.

У відповідь на запит прокурора №52/2-3024 ВИХ-24 від 10.07.2024 Міністерство культури та інформаційної політики України 15.07.2024 повідомило, що зверталось до голови Копичинецької міської ради листом від 30.09.2020 №11960/6.11.1, в якому наголошувало на необхідності виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану. Однак, відповідь ради на зазначений лист у Міністерство не надходила, проект історико-архітектурного опорного плану м. Копичинці або науково-проектна документація з визначення меж і режимів використання історичного ареалу міста на розгляд Міністерства культури та інформаційної політики радою не подавалася. Разом з тим, листи подібного змісту неодноразово направлялися до органів місцевого самоврядування історичних населених місць та до місцевих органів охорони культурної спадщини і у попередні роки

У відповідь на запит прокурора №52/2-998 ВИХ-25 від 07.03.2025 Міністерство культури та стратегічних комунікацій України повідомило, що відповідь надана Міністерством культури та інформаційної політики України 15.07.2024 є актуальною.

Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації у листі №02.1-46/810 від 06.06.2024 на запит прокурора від 27.05.2024 №55/2-2364ВИХ-24 повідомив, що історико-архітектурний опорний план м. Копичинці, яке занесене до Списку історичних населених місць Тернопільської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878, не розроблений.

Також у листі №02.1-46/460 від 19.03.2025 на запит прокурора від 07.03.2025 №55/2-993ВИХ-25 Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації повідомив, що історико-архітектурний опорний план м. Копичинці не розроблений.

З урахуванням наведеного, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

10.07.2025 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України та Департаменту архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної військової адміністрації у повному обсязі.

Зазначає, що у Програмі розроблення містобудівної документації населених пунктів Копичинецької міської територіальної громади на 2023-2025 роки у новій редакції, затвердженій рішенням міської ради від 26 жовтня 2023 року №2462, передбачено потребу у фінансуванні заходів формування матеріалів підготовчого етапу розроблення містобудівної документації - підготовку вихідних даних та проекту завдання на розроблення "Історико-архітектурного опорного плану міста Копичинці з визначенням меж і режимів використання історичного ареалу та зон охорони пам`яток" в сумі 25 тис. грн.

У 2025 році Копичинецька міська рада зверталась до ФОП ОСОБА_1 щодо актуалізації розрахунку потреби у фінансуванні заходів формування матеріалів підготовчого етапу розроблення містобудівної документації - підготовку вихідних даних та проекту завдання на розроблення "Історико-архітектурного опорного плану міста Копичинці з визначенням меж і режимів використання історичного ареалу та зон охорони пам`яток" задля внесення змін до Програми розроблення містобудівної документації населених пунктів Копичинецької міської територіальної громади на 2023-2025 роки.

ФОП ОСОБА_1 в червні 2025 року було розраховано вказану потребу, і вона складає 52407,00 грн та надано відповідний проєкт договору.

У зв`язку із цим відділом будівництва, земельних відносин та житлово-комунального господарства Копичинецької міської ради підготовлено проєкт рішення міської ради про внесення змін до Програми розроблення містобудівної документації населених пунктів Копичинецької міської територіальної громади на 2023-2025 роки, з урахуванням необхідної суми та вказаний проєкт буде подано на чергове засідання Копичинецької міської ради, яке відбудеться в липні 2025 року.

Висновок позивачів про те, що Копичинецькою міською радою не вжито жодних заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану міста Копичинці є невірним, адже такі заходи вживаються.

Від Міністерства культури та стратегічних комунікацій України 10.07.2025 до суду поступили пояснення, в яких вказано, що проєкт історико-архітектурного опорного плану м. Копичинці або науково-проєктна документація з визначення меж і режимів використання історичного ареалу міста на розгляд центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, не подавалися. Враховуючи вищезазначене, Міністерство культури та стратегічних комунікацій підтримує позовні вимоги.

15.07.2025 Чортківською окружною прокуратурою до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається та долучає з додатками проект Договору, який ще не укладено та проект рішення міської ради, який ще не прийнято, а тому дані документи не мають юридичного значення.

Просить суд через безпідставність, відхилити вимоги, зазначені відповідачем - Копичинецькою міською радою, у відзиві на позовну заяву прокурора про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання Копичинецької міської ради вчинити дії щодо розроблення та затвердження, відповідно до вимог законодавства, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 затверджено Список історичних населених місць України та до Списку по Тернопільській області включені наступні історично населені місця: міста Тернопіль, Бережани, Борщів, Бучач, Заліщики, Збараж, Зборів, Копичинці, Кременець, Ланівці, Монастириськ, Підгайці, Почаїв, Скалат, Теребовля, Хоростків, Чортків, Шумськ, селища Вишнівець, Гриймалів, Гусятин, Залізці, Золотий Потік, Козова, Коропець, Мельниця-Подільська, Микулинці, Підволочиськ, Скала-Подільська, Товсте.

Чортківською окружною прокуратурою 09.11.2021 на адресу Копичинецької міської ради направлено запит про надання інформації щодо розробки та затвердження історико-архітектурного опорного плану м. Копичинці.

Листом 15.11.2021 Копичинецька міська рада повідомила Чортківську окружну прокуратуру про те, що історико-архітектурний опорний план м. Копичинці міською радою не розроблено та не затверджено, рішення про виділення коштів на його розроблення не приймалися.

Чортківська окружна прокуратура, 16.03.2023 повторно звернулась до Копичинецької міської ради з приводу того, які заходи вжито щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану та чи виділялися коштів на його розроблення.

В Чортківську окружну прокуратуру, 21.03.2023 надійшла інформація Копичинецької міської ради про те, що міською радою вживаються заходи та на розгляд сесії буде винесено питання "Про надання дозволу на розробку комплексного плану просторового розвитку території Копичинецької міської територіальної громади".

Чортківська окружна прокуратура 12.03.2024 звернулась до Копичинецької міської ради з приводу того, які заходи вжито щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану та чи виділялися коштів на його розроблення.

В Чортківську окружну прокуратуру 19.03.2024 надійшла інформація Копичинецької міської ради, що 25 сесією восьмого скликання Копичинецької міської ради №2155 від 29.03.2023 прийнято рішення "Про надання дозволу на розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Корпичинецької міської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області". На 26 сесії восьмого скликання від 17.05.2023 прийнято рішення №2253 "Про розроблення історико-архітектурного опорного плану м. Копичинці". Однак, опорний план м. Копичинці міською радою не розроблено та не затверджено, рішення про виділення коштів на його розроблення не приймалися.

Також, Чортківська окружна прокуратура 19.02.2025 звернулась до Копичинецької міської ради з приводу того, які заходи вжито щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану та чи виділялися коштів на його розроблення.

В Чортківську окружну прокуратуру 26.02.2025 надійшла інформація Копичинецької міської ради, що опорний план м. Копичинці міською радою не розроблено та не затверджено, відповідно міська рада до Міністерства культури та інформаційної політики України з листом про затвердження історико-архітектурного опорного плану не зверталась, рішення про виділення коштів на його розроблення не приймалися. Міською радою прийнято тільки рішення №2155 від 29.03.2023 "Про надання дозволу на розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Корпичинецької міської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області" та №2253 від 17.05.2023 "Про розроблення історико-архітектурного опорного плану м. Копичинці".

У відповідь на запит прокурора №52/2-3024 ВИХ-24 від 10.07.2024 Міністерство культури та інформаційної політики України 15.07.2024 повідомило, що зверталось до голови Копичинецької міської ради листом від 30.09.2020 № 11960/6.11.1, в якому наголошувало на необхідності виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану. Однак, відповідь ради на зазначений лист у Міністерство не надходила, проект історико-архітектурного опорного плану м. Копичинці або науково-проектна документація з визначення меж і режимів використання історичного ареалу міста на розгляд Міністерства культури та інформаційної політики радою не подавалася.

Листи подібного змісту неодноразово направлялися до органів місцевого самоврядування історичних населених місць та до місцевих органів охорони культурної спадщини і у попередні роки.

У відповідь на запит прокурора №52/2-998 ВИХ-25 від 07.03.2025 Міністерство культури та стратегічних комунікацій України повідомило, що відповідь надана Міністерством культури та інформаційної політики України 15.07.2024 є актуальною.

Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації у листі №02.1-46/810 від 06.06.2024 на запит прокурора від 27.05.2024 №55/2-2364ВИХ-24 повідомив, що історико-архітектурний опорний план м. Копичинці, яке занесене до Списку історичних населених місць Тернопільської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878, не розроблений.

У 2021 році Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації (лист від 10.09.2021 №02.01-44/511) та Тернопільським обласним центром охорони та наукових досліджень пам`яток культурної спадщини (лист від 30.06.2021 №201/01-5) були надіслані листи Копичинецькій міській територіальній громаді для організації заходів з охорони, встановлення охоронних зон пам`яток та об`єктів культурної спадщини, реагування на порушення пам`яткоохоронного законодавства.

Також головам територіальних громад області, в тому числі голові Копичинецької міської ради, надіслано протокольне доручення селекторної наради, що відбулося в Офісі Президента України 13.03.2023 (лист від 16.03.2023 №02.1-46/398) щодо активізації роботи в частині розробки та затвердження історико-архітектурних опорних планів історичних населених місць області.

Міністерством культури та інформаційної політики України Тернопільській обласній військовій адміністрації було надіслано протокольне рішення за підсумками онлайн наради Міністерства з представниками обласних та Київської міської військових адміністрацій від 07.06.2023, на виконання якого Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації направлено структурним підрозділам у сфері культури територіальних громад до виконання наказ Департаменту від 23.06.2023 №68/02.1-14 "Про підготовку матеріалів для розроблення програми комплексного відновлення Тернопільської області".

Також у листі №02.1-46/460 від 19.03.2025 на запит прокурора від 07.03.2025 №55/2-993ВИХ-25 Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації повідомив, що історико-архітектурний опорний план м. Копичинці не розроблений.

З 01.04.2025 відбулися зміни щодо розподілу повноважень в сфері охорони об`єктів культурної спадщини області між структурними підрозділами Тернопільської ОВА. Зокрема, повноваження щодо організації розроблення історико-архітектурних опорних планів населених пунктів області та сприяння реалізації їх розроблення з 01.04.2025 покладено на Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської ОВА.

Враховуючи наведене, 29.05.2025 окружною прокуратурою надіслано запит №55/2-2158ВИХ-25 в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" до вказаного Департаменту з метою встановлення вчинених ним дій з метою зобов`язання Копичинецької міської ради розробити історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці, в тому числі вжитих заходів судового захисту інтересів держави.

У відповіді на запит прокурора Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної військової адміністрації (лист №01-09/941 від 10.06.2025), повідомив, що історико-архітектурний опорний план м. Копичинці, яке занесено до Списку історичних населених місць Тернопільської області, не розроблений, Департаментом не вживалися заходи судового характеру з метою визнання бездіяльності Копичинецької міської ради стосовно розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану міста Копичинці, в тому числі, через відсутність коштів для сплати судового збору.

Станом на час вирішення справи судом доказів затвердження історико-архітектурного опорного плану міста Копичинці матеріали справи не містять, як і не містять будь-яких доказів щодо вжиття заходів з його розроблення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а).

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного слідує, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

Обґрунтовуючи інтереси держави прокурор, зазначає, що спір у цій справі стосується бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця, внаслідок чого існує загроза самовільної, хаотичної або неконтрольованої забудови історичного центру на території громади, руйнування пам`яток історії та культури, знищення історичної спадщини громади. Порушення інтересів держави у спірному випадку полягає у необхідності неухильного дотримання вимог національного та міжнародного законодавства в сфері охорони культурної спадщини. Водночас, у зв`язку з незатвердженням історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця, об`єкти, що знаходяться на його території, фактично позбавлені належного правового захисту й перебувають під загрозою руйнування або спотворення.

Суд враховує, що в даному випадку спеціально уповноваженими державою органами на здійснення контролю за станом розроблення історико-архітектурних опорних планів історично населених місць є Міністерство культури та стратегічних комунікацій України та Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації. Разом з тим, тривале невиконання Копичинецькою міською радою вимог чинного законодавства щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці Тернопільського району Тернопільської області, та не вжиття необхідних заходів з метою зобов`язання Копичинецької міської ради вчинити певні дії стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08.06.2000 №1805-III "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон №1805-ІІІ), преамбулою якого закріплено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з визначеннями, які наведені у статті 1 Закону №1805-ІІІ:

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

- історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України;

- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини.

Так, згідно з статтею 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини; підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади) виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону №1805-ІІІ з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, затверджується Кабінетом Міністрів України.

У кожному історичному населеному місці визначається один або більше історичний ареал.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI) генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частинами четвертою та п`ятою статті 17 Закону №3038-VI передбачено, що для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації.

Відомості про зазначені в історико-архітектурному опорному плані: об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території вносяться до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" як обмеження у використанні земель у сфері забудови.

Відповідно до частини сьомої статті 17 Закону №3038-VI виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Підпунктом 6 пункту "а" частини першої статті 31 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Окрім цього, серед делегованих повноважень згідно з підпунктом 5 пункту "б" вказаної статті Закону № 280/97-ВР визначені повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.

Відповідно до підпункту 7 пункту "а" частини першої статті 32 Закону №280/97-ВР серед власних (самоврядних) повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради також передбачені повноваження щодо створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.

Підпунктом 10 пункту "б" частини першої статті 32 Закону №280/97-ВР передбачено, що до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до статті 32 Закону №3038-VI Кабінет Міністрів України постановою від 13.03.2002 №318 затвердив Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць (далі - Порядок №318).

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 12 Порядку №318 історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Історичний ареал охоплює історично сформовану частину населеного місця, що зберегла старовинний вигляд, розпланування і характер забудови.

Режими використання історичних ареалів визначаються їх історико-культурним потенціалом (кількістю, видами, типами і категоріями об`єктів культурної спадщини, загальною містобудівною структурою, наявністю чи відсутністю заповідників, а також установленими зонами охорони пам`яток).

Відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини.

Межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць.

Історичний ареал - це найбільш освоєна в минулому і добре збережена частина території населеного місця, що відрізняється традиційним характером середовища і значною кількістю об`єктів культурної спадщини від інших, менш освоєних або погано збережених частин населеного місця.

Межі історичних ареалів слід проводити вздовж розпланувальних і природних рубежів, що відокремлюють історичний ареал від решти міських територій, і визначати історико-архітектурним опорним планом населеного місця. Історико-архітектурні опорні плани розробляються на основі комплексних досліджень усієї території історичного населеного місця та його найближчого оточення.

У разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону.

Історичний ареал є спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об`єкт містобудівного проектування.

У межах населеного місця може бути визначено один або кілька історичних ареалів.

Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №926 затверджено Порядок розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації (далі - Порядок №926).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №926 цей нормативно-правовий акт визначає склад, зміст, механізм розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації на місцевому рівні: комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, а також склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту.

Відповідно до підпункту 12 пункту 2 Порядку №926 історико-архітектурний опорний план - науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України, згідно із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", містить відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території.

Відповідно до підпункту 4 пункту 43 Порядку №926 під час розроблення генеральних планів населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, здійснюється розроблення історико-архітектурного опорного плану відповідно до завдання, цього Порядку, державних будівельних норм та інших норм законодавства.

Зазначені в історико-архітектурному опорному плані відомості є підставою для встановлення обмежень у використанні земель та враховуються під час розроблення планувальних рішень.

Згідно з пунктами 34, 35 Порядку №926 рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів території) щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчий орган сільської, селищної і міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовником розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій) (далі - замовник), який організовує розроблення, внесення змін та подання проектів містобудівної документації на місцевому рівні на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради, незалежно від визначених відповідно до закону джерел фінансування.

Відповідно до пунктів 54 - 56 Порядку №926 рішення про розроблення (внесення змін) історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін, погодження та подання історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної місцевої ради.

Історико-архітектурний опорний план розробляється для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у складі генерального плану населеного пункту.

Під час розроблення історико-архітектурного опорного плану визначаються межі історичних ареалів та наносяться на його основне графічне креслення.

У межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови.

Пунктами 57, 58 Порядку №926 передбачено, що одночасно з історико-архітектурним опорним планом населеного пункту до генерального плану населеного пункту під час затвердження в межах території територіальної громади можуть включатися відомості про правові режими використання історичних ареалів населених місць та межі та режими використання зон охорони пам`яток, які затверджені в установленому порядку відповідною науково-проектною документацією.

Науково-проектну документацію щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану, визначення режимів використання історичних ареалів, а також зон охорони пам`яток як взаємодоповнюючі документи доцільно замовляти, розробляти та затверджувати одночасно.

Відповідно до пункту 60 Порядку №926 історико-архітектурні опорні плани та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними місцевими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

В історико-архітектурному опорному плані зазначаються відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та за наявності буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та за наявності зони охорони пам`ятки; пов`язану з об`єктами культурної спадщини історичну забудову (значні і рядові історичні будівлі); землі історико-культурного призначення; місця втрачених будинків, споруд, оборонних укріплень, що мали важливе історичне або містобудівне значення; дисгармонійні будівлі та споруди; природоохоронні території та об`єкти, охоронювані археологічні території; за наявності режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та за наявності їх зони охорони (пункт 62 Порядку №926).

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що історико-архітектурний опорний план - це науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України та містить, зокрема відомості про межі використання історичних ареалів населених місць. Тобто, межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць. Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури. Таким чином, межі і режими використання зон охорони пам`яток історичних ареалів можуть застосовуватись лише у випадку їх затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, яким у цьому випадку є Мінкультури.

Суд встановив, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 "Про затвердження Списку історичних населених місць України" до Списку історичних населених місць України включено як історично населене місце місто Копичинці Тернопільської області.

В силу вимог частини четвертої статті 17 Закону №3038-VI для вказаного населеного пункту у складі генерального плану повинен бути розроблений історико-архітектурний опорний план, обов`язок розроблення, погодження та подання якого на розгляд відповідної місцевої ради відповідно до пункту 55 Порядку №926 покладений на виконавчий орган Копичинецької міської ради. Водночас обов`язок затвердження історико-архітектурного опорного плану згідно з вимогами пункту 60 Порядку №926 покладений на Копичинецьку міську раду.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на час розгляду справи розроблений історико-архітектурний опорний план міста Копичинці відсутній та у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади не скеровувався.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що, не вживши дій щодо розроблення та скерування у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця міста Копичинці, відповідач вчинив протиправну бездіяльність, відтак наявні підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії, спрямовані на розроблення та затвердження, відповідно до вимог законодавства, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці Чортківського району Тернопільської області.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та враховуючи також, що у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх судового захисту, то поданий в інтересах держави позов належить задовольнити.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області щодо невчинення дій, спрямованих на розроблення та затвердження, відповідно до вимог законодавства, історико архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці Чортківського району Тернопільської області.

Зобов`язати Копичинецьку міську раду вчинити дії щодо розроблення та затвердження, відповідно до вимог законодавства, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Копичинці Чортківського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 10 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивачі:

- Чортківська окружна прокуратура Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Антона Горбачевського, 4, м. Чортків, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48501, );

- Міністерство культури та стратегічних комунікацій України (місцезнаходження: вул. Франка Івана, 19, м. Київ, 01601, );

- Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46021, );

відповідач:

- Копичинецька міська рада (місцезнаходження: вул. 22 січня, 29, м. Копичинці, Тернопільська область, 48269 ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.