Справа № 320/42008/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення

10 вересня 2025 року справа №320/42008/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та про накладення штрафу в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсії по інвалідності відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-XII, як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 07.04.2021;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсії по інвалідності відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-XII, як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 07.04.2021.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні перерахунку та виплати позивачу пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є протиправною та такою, що порушує його права та інтереси.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності у розмірі 6-ти (шести) мінімальних пенсій за віком, згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (II)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.96 року №230/96-ВР.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності у розмірі 6-ти (шести) мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (II)/2021 та до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.96 року №230/96-ВР, починаючи з 01.07.2021, з урахуванням вже виплачених сум.

05 вересня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про встановлення контролю за виконанням рішення суду у справі №320/42008/24 та про накладення штрафу, мотивована застосуванням Головним управлінням ПФУ в м. Києві при здійсненні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду розміру мінімальної пенсії за віком станом на 01.07.2021 у розмірі 1854 грн, у той час як з 01.12.2021 розмір мінімальної пенсії за віком встановлений у розмірі 1934 грн, з 01.07.2022 - у розмірі 2027 грн, з 01.12.2022 - у розмірі 2093 грн, з 01.01.2023 - у розмірі 2361 грн. На переконання представника позивача, відповідачем не було належним чином виконано рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 та не проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи означені обставини, представник позивача просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №320/42008/24 шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві подати до суду звіт про виконання рішення суду у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду. У разі невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №320/42008/24 або ненадання звіту про його виконання, накласти на керівника ГУ ПФУ в м. Києві штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину - на користь позивача.

Розглянувши подану заяву представника позивача про встановлення контролю за виконанням рішення суду у справі №320/42008/24 та про накладення штрафу, суд зазначає таке.

Конституційний Суд України, аналізуючи приписи Основного Закону України щодо обов`язковості виконання судових рішень, неодноразово наголошував на потребі визначити на законодавчому рівні належні й дієві національні юридичні механізми здійснення судочинства та виконання судових рішень, які засновані на основних засадах судочинства, що їх установлено в Конституції України, та які уможливлюють забезпечення судового захисту, поновлення порушених прав і свобод особи.

Так, Конституційний Суд України вказував, що виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (абзац восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р (II)/2019).

Крім того, в Рішенні від 01.03.2023 №2-р (II)/2023 Конституційний Суд України вказав на те, що судовий контроль за виконанням судового рішення є щонайпершим елементом у юридичному механізмі забезпечення виконання судового рішення; держава для забезпечення виконання судового рішення має насамперед запровадити дієвий, а не ілюзорний юридичний механізм здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, який дасть змогу особі, на користь якої ухвалено судове рішення, домогтися його виконання, щоб реально захистити та поновити права, свободи та інтереси.

Для належного та своєчасного виконання судових рішень в адміністративних справах суд повинен здійснювати контроль за їх виконанням, про що детально зазначено в розділі IV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" КАС України, у якому визначено повноваження адміністративного суду з питань контролю за виконанням судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення своєчасного захисту та охорони прав і свобод людини та громадянина, окрім розв`язання судом низки процесуальних питань, охоплює також і контроль, під час якого оцінюється законність дій суб`єкта владних повноважень, який зобов`язаний виконати рішення суду, тобто він спрямований на недопущення зловживань з боку такого суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи під час вчинення дій (прийняття відповідних рішень) на виконання рішення суду. Брак визначених на законодавчому рівні належних і дієвих національних юридичних механізмів, які засновані на основних засадах судочинства й здатні забезпечити судовий захист, поновлення порушених прав і свобод кожної особи, може призвести до невиконання державою позитивного обов`язку виконати судове рішення (як невіддільного складника права кожного на судовий захист) з огляду на ускладнення або унеможливлення такого процесу, обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили, чим спричинить порушення права особи на доступ до суду, знівелює дієвість судочинства, що є несумісним із принципом верховенства права, що його встановлено частиною першою статті 8 Конституції України.

Згідно з частинами першою та другою статті 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частинами першою-другою статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком, на чому наголошено у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 (справа № 823/1265/16; адміністративне провадження №К/9901/16261/18).

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" (заява №11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24-27 рішення від 13.06.2006 у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), N 2132/02).

У пункті 25 рішення від 22.02.2005 у справі "Шаренок проти України" (заява №35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 589498/0).

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 та від 23.12.2020 у справі №704/1167/19.

Дослідивши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, судом встановлено, що означена заява мотивована застосуванням відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду розміру мінімальної пенсії за віком станом на 01.07.2021 у розмірі 1854 грн, у той час як з 01.12.2021 розмір мінімальної пенсії за віком встановлений у розмірі 1934 грн, з 01.07.2022 - у розмірі 2027 грн, з 01.12.2022 - у розмірі 2093 грн, з 01.01.2023 - у розмірі 2361 грн. На переконання представника позивача, відповідачем не було належним чином виконано рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 та не проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що відповідач листом від 26.06.2025 №2600-0202-8/115825 на адвокатський запит представника позивача повідомив, що судовим рішенням у справі №320/42008/24 зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності у розмірі 6-ти (шести) мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (II)/2021 та до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про катастрофи» від 06.06.96 року №230/96-ВР, починаючи з 01.07.2021, з урахуванням вже виплачених сум. При цьому, зобов`язань щодо проведення подальших перерахунків пенсії зв`язку зі змінами у законодавстві рішення суду не містить.

Розпорядженням від 20.05.2025 рішення суду було виконано в межах резолютивної частини. Для визначення розміру пенсії при розрахунку було застосовано розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01.07.2021 у розмірі 1854 грн. Розмір пенсії визначений відповідно до рішення суду в твердому розмірі на дату призначення.

Тобто, з відповіді ГУ ПФУ в м. Києві вбачається, що відповідачем підтверджено фактичне застосуванням при здійсненні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду розміру мінімальної пенсії за віком станом на 01.07.2021 у розмірі 1854 грн, без здійснення подальших перерахунків у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, що суперечить резолютивній частині судового рішення, якою відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності у розмірі 6-ти (шести) мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (II)/2021 та до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.96 року №230/96-ВР, починаючи з 01.07.2021, з урахуванням вже виплачених сум. При цьому, судовим рішенням не встановлено обмеження щодо здійснення такого перерахунку, виходячи з розміру мінімальної пенсії станом на дату, з якої такий перерахунок має бути здійснений.

Враховуючи додані до заяви позивача документи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, встановити судовий контроль у цій справі та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення, з метою встановлення факту виконання відповідачем судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 248, 379 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву представника позивача про встановлення судового контролю задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві у 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали (її тексту, отриманого засобами телекомунікаційного зв`язку) подати до суду звіт про виконання рішення у цій справі з відповідними доказами.

3. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Дудін С.О.