Справа № 465/5437/25
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/5437/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

за участі секретаря судового засідання Заяць А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4983288 від 15.06.2025,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, згідно з яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4983288 від 15.06.2025, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування позову позивач зазначає, що постановою поліцейського відділення поліції №1 (м. Свалява) Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капрала поліції Тюшки М.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4983288 від 15.06.2025 його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладеного на нього штраф у розмірі 510 грн.

З вказаною оскаржуваною постановою позивач не погоджується та вважає, що при винесенні постанови допущено грубі порушення відповідних норм чинного законодавства України, не досліджено належним чином усі обставини справи, порушено його, визначені чинним законодавством України права, а тому винесена постанова є безпідставною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зауважує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 15.06.2025 о 13 год. 00 хв. на 749 км траси Київ-Чоп він керував транспортним засобом «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак НОМЕР_1 , нібито без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим нібито порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначена вище обставина є надуманою та не відповідає дійсності.

Наголошує, що 15.06.2025 р. о 13 год. 00 хв. на 749 км трасу Київ - Чоп він дійсно керував транспортним засобом «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак НОМЕР_1 , у напрямку м. Київ. При цьому ближнє світло фар вказаного вище автомобіля під його керування було увімкненим. Перед м. Свалява Мукачівського району Закарпатської області він помітив автомобіль патрульної поліції, який стояв на його стороні дороги (тобто по ходу його руху), поліцейські перебували на протилежній стороні дороги на узбіччі зустрічної смуги. Він рухався по крайній лівій смузі, яка призначена для повороту ліворуч. За відповідною командою поліцейського він з`їхав зі своєї смуги руху та зупинився на правій обочині, як йому було показано поліцейським. Після зупинки поліцейські представилися, попросили пред`явити його документи, а саме посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та військово-обліковий документ. Він надав поліцейському вказані документи. Жодних ознак того, що поліцейський розглядає якусь справу про адміністративне правопорушення, виносить якусь постанову не було, йому ніхто про це не повідомляв. Проте дані з наданих ним документів, як на нього, поліцейський занадто довго вносив до свого планшета. Він гадав, що це відбувається з метою належної перевірки його та його відповідних даних в інформаційно-аналітичній системі Національної поліції України. Проте після цього йому було вручено оскаржувану постанову. На його вимогу надати йому відеофіксацію порушення ним будь-яких Правил дорожнього руху йому поліцейським було протиправно відмовлено. При цьому він увесь час спілкувався з поліцейським чоловіком, відповідну справу про адміністративне правопорушення «розглядав», роздруковував, підписував та вручав йому оскаржувану у даному адміністративному позові постанову поліцейський чоловік, прізвища та імені його він не пам`ятає. З незрозумілих причин у самій оскаржуваній постанові зазначено, що вона винесена капралом поліції Тюшкою Мар`яною Вікторівною жінкою. Йому жодним чином не було роз`яснено його прав, передбачених нормами ст. 286 КУпАП.

Звертає увагу на ту обставину, що 15.06.2025 ним о 13 год. 00 хв. на 749 км трасі Київ-Чоп під час керування транспортним засобом «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак НОМЕР_1 , з увімкненим ближнім світлом фар поза населеним пунктом, ним було в повному обсязі дотримано п. 9.8 Правил дорожнього руху. Також він жодним чином не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Жодних інших матеріалів відповідної справи про адміністративне правопорушення, які б могли підтверджувати вчинення ним адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, до оскаржуваної у даному адміністративному позові постанови на додано (як зазначено в п. 7 постанови), їх не може існувати. Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним

Позивач вказує, що поліцейський обмежився лише формальним складанням оскаржуваної постанові без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив норми ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП, наголошуючи, що з жодними матеріалами справи його ознайомлено не було, всі його пояснення та клопотання були проігноровані. Таким чином, на думку позивача, поліцейським при винесені оскаржуваної постанови було допущено порушення його прав, передбачених відповідними нормами чинного законодавства України.

За твердженням позивача, є всі підстави вважати, що оскаржувана постанова винесена працівником поліції незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів Міністерства внутрішніх справ України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.09.2025 від представника відповідача до суду відзив на позов, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Представник відповідача у відзиві зауважив, що з матеріалів справи вбачається, що 15.06.2025 року о 13 год. 06 хв. по трасі Київ-Чоп водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. Постановою серії ЕНА №4983288 від 15.06.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Зазначає, що відразу після зупинки автомобіля, працівник поліції представився, повідомив про здійснення відеофіксації та повідомив позивача про підставу зупинки. Після цього працівником поліції було роз`яснено позивачу його права та складено оскаржувану постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Представника відповідача вважає, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, викладені в ній обставини підтверджуються належними доказами та дії позивача в останній кваліфіковано у відповідності до вимог КУпАП та ПДР. Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, незабезпечення права на захист, то такі доводи спростовуються особистим підписом позивача на оскаржуваній постанові в графі 8 оскаржуваної постанови «Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено». Наголошує, що незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Поліцейським ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Тюшкою М.В. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА №4983288 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Повідомляє, що на місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Тюшкою М.В. було здійснено відеофіксацію події, що в розумінні ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до частини першої, другої та восьмої статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4983288 від 15.06.2025, винесеною поліцейською відділення поліції №1 (м. Свалява) Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капралом поліції Тюшкою М.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн за те, що як зазначено у тексті постанови 15.06.2025, о 13:00:39 год., траса Київ-Чоп, 749 км, водій керував транспортним засобом «Mitsubishi Grandis», номерний знак НОМЕР_2 , без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чи порушив пункт 9.8 ПДР.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.8 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Представником відповідача до відзиву додано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому видно, що позивач не оспорює керування ним транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Зазначений відеозапис повністю спростовує доводи позивача, викладені ним у позові.

Доводи позивача про те, що він увесь час спілкувався з поліцейським чоловіком, відповідну справу про адміністративне правопорушення розглядав, роздруковував, підписував та вручав йому оскаржувану у даному адміністративному позові постанову поліцейський чоловік, при цьому у самій оскаржуваній постанові зазначено, що така винесена капралом поліції ОСОБА_2 жінкою, йому жодним чином не було роз`яснено його прав, передбачених нормами ст. 286 КУпАП, поліцейський обмежився лише формальним складанням оскаржуваної постанові без дотримання встановленої законом процедури, з жодними матеріалами справи його ознайомлено не було, всі його пояснення та клопотання були проігноровані, спростовуються дослідженим судом вищенаведеним відеозаписом, з якого вбачається, що до транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , підійшли працівник поліції (чоловік), який представився, разом з іншим працівником поліції (жінкою), справу було розглянуто на місці, позивачу працівником поліції (жінкою) роз`яснено його права, після чого складено та розрдруковано постанову за частиною другою статті 122 КУпАП, яку підписано працівником поліції (жінкою) та вручено позивачу.

Позивач жодних клопотань під час розгляду справи на місці не заявляв, а також жодних переконливих доказів своєї невинуватості як на місці вчинення правопорушення, так і під час судового розгляду не надав.

Отже, відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Разом з тим, суд не встановив порушень при винесенні поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. Також доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення чи допущення поліцейським процесуальних порушень під час складання постанови про адміністративне правопорушення, судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, на переконання суду, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова відповідає передбаченим вимогам законодавства.

За таких обставин, оскільки дані про порушення позивачем пункту 9.8 ПДР та відповідно вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, суд вважає, що твердження позивача у позові про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, а тому оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження, відтак рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтями 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4983288 від 15.06.2025 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, , місцезнаходження: вул. Ференца Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область.

Дата складення повного рішення суду 10 вересня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик