Справа № 420/11893/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/11893/21

Категорія: Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 31.07.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнати протиправною бездіяльності щодо не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі ОСОБА_1 за період з 01 січня 2014 року по 27 вересня 2017 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 27 вересня 2017 рік, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року.

24 липня 2025 року (вх.№75234/25) позивач надав до суду заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 17 вересня 2021 року по справі №420/13395/20 шляхом: стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 27 вересня 2017 року, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року у сумі 68 214,28 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі Порядок №44).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №420/11893/21 за позовом ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнати протиправною бездіяльність щодо не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії задоволена.

Змінено спосіб виконання рішення суду у справі №420/11893/21 шляхом: стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 27 вересня 2017 року, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року у сумі 68 214,28 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44.

В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Одеського окружного адміністративного суду) від 31 липня 2025 року в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 у справі №420/11893/21, фактично було змінено суть резолютивної частини зазначеного рішення. Тобто, із заяви випливає наявність нових позовних вимог, які не заявлялись при розгляді адміністративної справи, що в свою чергу є грубим порушенням норм процесуального права.

Окрім того, апелянт зазначає, що саме розмір індексації грошового забезпечення, щодо якої подана заява, судом у судовому рішенні не визначалась, правильність розрахунку цієї заборгованості у зазначеному судовому рішенні судом не перевірялась, матеріали справи, на підставі яких було прийняте дане рішення, не містили інформацію про розмір заборгованості перед позивачем.

Апелянт зазнає, водночас змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. В контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. При цьому, не виконання боржником судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч.3 ст. 378 КАС України, не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи спірного питання, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи приписи ч. 3 ст. 378 КАС України у чинній редакції, та те, що судове рішення стосується виплати нарахованої заборгованості з виплати пенсії, своєчасна виплата якої гарантується державою, суд доходить висновку щодо обґрунтованості доводів заявника щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 14, 77, 370, 378 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.ч.2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно ч.ч.1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення стосується питання пенсійних виплат, що відповідно до приписів ч.3 ст. 378 КАС України є безумовною підставою для зміни способу виконання рішення суду шляхом стягнення, якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішення суду не виконується вже більше двох місяців з дати набрання ним законної сили.

Також матеріалами справи підтверджено, що рішення суду може залишатися невиконаним ще досі тривалий та невизначений термін, що порушує права позивача на соціальний захист, гарантований ст. 46 Конституції України.

Так, зміна способу і порядку виконання рішення суду це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановленим судом, при цьому не змінюючи змісту рішення суду.

Таким чином, відповідно до положень ч.3 ст. 378 КАС України у чинній редакції, та те, що судове рішення стосується виплати нарахованої заборгованості з виплати пенсії, своєчасна виплата якої гарантується державою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів заявника щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що заява позивача про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.