Справа № 160/32535/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32535/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року (суддя Боженко Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 29.04.2025 року) у адміністративній справі №160/32535/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання надати відповіді на заяву щодо виплати, суд -

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач),в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на заяву щодо виплати їй, доньки зниклого без вісті військовослужбовця ОСОБА_2 (батько), ІНФОРМАЦІЯ_1 грошового забезпечення, яке повинно виплачуватися членам сім`ї згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884; зобов`язати відповідача надати відповідь на заяву щодо виплати їй, як доньки зниклого без вісті військовослужбовця ОСОБА_2 (батько), ІНФОРМАЦІЯ_1 грошового забезпечення, яке повинно виплачуватися членам сім`ї згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначила, що лист військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2025 року, яким поінформовано про можливу виплату коштів, є формальною відповіддю. Суд помилково вважав, що відповідь свідчить про припинення бездіяльності військової частини. Апелянт зазначила, що жодних виплат вона не отримала, а тому надання відповіді не усунуло порушення її прав на виплати; виплата не здійснена станом на 05.05.2025 року, що свідчить про триваючу бездіяльність військової частини, яка не вжила відповідних заходів для виплати коштів. Апелянт надала новий доказ бездіяльності - відповідь військової частини від 05.05.2025 року. На думку апелянта, суд не дав оцінки тому, що військовою частиною не виконано п.6постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884; військова частина не видала наказ про щомісячну виплату, не здійснила виплати, отже, не виконала передбаченого законом обов`язку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно свідоцтва про народження від 19.09.1999 року НОМЕР_2 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , який відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 08.05.2024 року №443/12 перебуває на військовій службі в цій військовій частині згідно наказу від 23.04.2024 року №119. ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.09.2024 року №5084 ОСОБА_1 сповіщено про те, що її батько ОСОБА_2 зник безвісти 23.08.2024 року під час виконання бойового завдання. 01.10.2024 року ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просила здійснювати виплату їй грошових коштів батька згідно постанови Кабінету Міністрів України №884; в наявності поштова накладна від 01.10.2024 року №379. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 15.10.2024 року №38 ОСОБА_2 зник на території бойових дій. За актом службового розслідування від 18.11.2024 року №15343 при виконанні бойового завдання 23.08.2024 року зник безвісти ОСОБА_2 . Листом від 07.12.2024 року №17033 ОСОБА_1 повідомлено на її звернення від 10.10.2024 року реєстраційний номер КА-17909423 поштову адресу військової частини НОМЕР_1 . Листом від 22.02.2025 року №4607 військова частина НОМЕР_1 звернулася до ОСОБА_1 за отриманням номеру банківської картки, при зазначила, що виплати грошового забезпечення будуть здійснюватись. Суд врахував, що ОСОБА_1 надала до суду 14.04.2025 року відповідь на свою заяву від 01.10.2024 року - військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2025 року №4607, за змістом якого рішення по суті заяви прийнято. Так, виплати будуть здійснюватися на підставі заяви ОСОБА_1 відповідно до п.7 Порядку та просив у неї банківську картку. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 4, 6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 та прийшов до висновку про те, що військовою частиною НОМЕР_1 згідно п.5 Порядку №884 було прийнято рішення щодо виплати грошового забезпечення, про що ОСОБА_1 повідомлено в письмовій формі листом від 22.02.2025 року. Суд щодо доводів ОСОБА_1 про те, що виплати їй так і не розпочато, з чим вона не погоджується, суд зазначив, що в ході судового розгляду перестали існувати правовідносини щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.10.2024 року про виплату їй належного її батьку грошового забезпечення, адже 22.02.2025 року така заява розглянута, по ній прийнято рішення про здійснення виплат. В свою чергу спір про реалізацію такого рішення (поведінка військової частини щодо здійснення виплат, прийняття ним наказів згідно п.6 Порядку) має самостійний характер, має інший предмет спору (вже не бездіяльність щодо розгляду заяви, а бездіяльність щодо виплати грошового забезпечення) та підстави виникнення (вже не обставини отримання військовою частиною заяви та порядок її розгляду, а обставини нездійснення виплат після рішення про те, що такі виплати будуть здійснюватися, значущість для таких виплат надання банківської картки, а не банківського рахунку, підтвердження факту такого надання).

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 19.09.1999 року НОМЕР_2 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 08.05.2024 року №443/12 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в цій військовій частині згідно наказу від 23.04.2024 року №119 з 23.04.2024 року.

Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.09.2024 року №5084 ОСОБА_1 повідомлено про те, що її батько ОСОБА_2 зник безвісти 23.08.2024 року під час виконання бойового завдання. Зникнення безвісти 23.08.2024 року ОСОБА_2 встановлено актом службового розслідування від 18.1.2024 року №15343.

Встановлено, що ОСОБА_2 28.02.2013 року розірвав шлюб з ОСОБА_3 .

Встановлено, що 01.10.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просила здійснювати виплату їй грошових коштів батька згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884, зазначивши, що вона є його донькою та проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними реєстрації в копіях її та батька паспортів. До заяви надано копії паспортів та додатковий список громадян, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 ; надано банківський рахунок, на який вона просила перераховувати кошти. Заява ОСОБА_1 надійшла до військової частини НОМЕР_1 16.1.2025 року.

Встановлено, що 22.02.2025 року Військова частина НОМЕР_1 своїм листом від 22.02.2025 року №4607 повідомила ОСОБА_1 про те, що нарахування та виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди будуть здійснюватися на підставі її заяви згідно п.7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 на номер банківської карти; у заяві не вказано номер банківської картки, тому зробити виплати грошового забезпечення немає можливості.

Встановлено, що ОСОБА_1 до апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у якості нового доказу надано лист Військової частини від 05.05.2025 року № НОМЕР_4 , згідно якого заява ОСОБА_1 розглянута та рішенням комісії щодо розгляду виплат грошового забезпечення та інших належних коштів членам сімей захоплених у полон або заручників, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісти відсутніх (безвісти зниклих) військовослужбовців військово частини НОМЕР_5 відмовлено у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з неповним пакетом документів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просили надіслати до військової частини НОМЕР_1 акт про спільне проживання з безвісти зниклим ОСОБА_2 , тоді рішення буде переглянуте.

Відповідно до частин 1, 4, 6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою). Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови. Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в п.7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у п.4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим п.6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування. Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку. Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації). Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 отримала відповідь від Військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2025 року №4607, а тому відсутня бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в ненаданні відповіді на її заяву від 01.10.224 року, яка надійшла до військової частини 16.012025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Військова частина НОМЕР_1 повторно 05.05.2025 року своїм листом №12813 поінформувала ОСОБА_1 про рішення комісії щодо розгляду виплат грошового забезпечення та інших належних коштів членам сімей захоплених у полон або заручників, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісти відсутніх (безвісти зниклих) військовослужбовців військово частини НОМЕР_5 , яким відмовлено у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з неповним пакетом документів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просили надіслати до військової частини НОМЕР_1 акт про спільне проживання з безвісти зниклим ОСОБА_2 , тоді рішення буде переглянуте.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у адміністративній справі №160/32535/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова