Справа № 440/1439/24
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

м. Київ

справа №440/1439/24

адміністративне провадження № К/990/42507/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 (суддя - Головко А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 (головуючий суддя - Подобайло З.Г., судді: Ральченко І.М., Чалий І.С.) у справі №440/1439/24.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» (далі - ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області) від 08.11.2023 № 1, №1 та № 1.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024, в позові відмовлено.

ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2024, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Підставою касаційного оскарження позивач визначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - неправильне застосування норм матеріального права (підпунктів 14.1.36, 14.1.108, 14.1.191, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України) та порушення норм процесуального права (статей 77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України), без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 28.07.2021 у справі №280/5134/19, від 20.11.2023 у справі №460/11281/21, від 07.12.2020 у справі №1340/3917/18, від 17.03.2020 у справі №812/9439/13-а, від 26.02.2021 у справі №816/410/17, від 08.08.2023 у справі №821/1871/16, від 10.09.2021 у справі №826/12392/18, від 28.07.2021 у справі №280/5134/19, від 28.11.2023 у справі №400/2320/21, від 02.11.2020 у справі №560/300/19.

Також підставою касаційного оскарження зазначає пункт 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.07.2020 у справі №826/7838/18 та застосованого судом апеляційної інстанції щодо застосування підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України «розумна економічна причина (ділова мета)».

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції не дослідили всі обставини справи та не надали оцінку доводам позивача щодо реальності спірних господарських операцій. Зокрема вказує, що судами не надано належну оцінку Розрахунку вартості винагороди, а судом апеляційної інстанції не оцінено Додаткові пояснення з додатками.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення судів першої та апеляційної інстанцій, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу позивача просить залишити без задоволення.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» з питань податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 23.10.2023 №10239/16-31-07-01-02/44361534, в якому відображено висновки про порушення:

підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.108, підпункту 14.1.191, підпункту 14.1.231, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, статті 46, підпункту 134.1.1 пункту 134.1, статті 134 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 7, 19 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 340580 грн., в тому числі по періодах: 2022 рік - 201203 грн., півріччя 2023 року - 139377 грн.;

пункт 187.1 статті 187, пункт 189.1 статті 189, пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податок на додану вартість в розмірі 298047 грн., в тому числі, за липень 2022 року - 99143 грн., серпень 2022 року - 24786 грн., вересень 2022 року -11278 грн., жовтень 2022 року - 29169 грн., листопад 2022 року - 20152 грн., грудень 2022 року - 39031 грн., лютий 2023 року - 51618 грн., березень 2023 року - 1546 грн., травень 2023 року - 10499 грн., червень 2023 року - 10825 грн.;

пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 298047 грн.;

Відповідно до акту перевірки відповідачем встановлено заниження ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» податку на прибуток в сумі 340580 грн., податку на додану вартість в сумі 298047 грн., та нездійснення реєстрації податкових накладних на суму 298047 грн. Вказані порушення встановлені податковим органом на підставі висновків про оформлення операцій з придбання ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» послуг з пошуку постачальника хімічної продукції у ТОВ «АДФ Компаунд» та ФОП ОСОБА_1 з метою отримання податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати податкових зобов`язань, та які не входять до меж господарської діяльності позивача.

08.11.2023 на підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 372559 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 298047 грн., за штрафними санкціями в сумі 74512 грн.;

№ 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 425725 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 340580 грн., за штрафними санкціями в сумі 85145 грн.;

№ 1, яким застосовано штрафні санкції в сумі 34553,39 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пункт 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах, зокрема, повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, за змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, між ТОВ «АДФ Компаунд» (Агент) та ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» (Принципал) укладений договір надання послуг з пошуку постачальників №06/05/2022-1 від 06.05.2022, за умовами якого принципал доручає, а агент бере на себе зобов`язання здійснювати обумовлені договором дії, а принципал зобов`язується сплатити агенту винагороду за надані послуги.

Згідно пункту 2.1 вказаного договору агент зобов`язується: - за дорученням принципала здійснювати пошук організацій, що займаються виробництвом та/або продажем продуктів промислової хімії (метанол, сірчана кислота, аміак рідкий технічний, кисень у балонах, вуглекислий газ у балонах тощо) та хімічне обладнання за найбільш вигідними цінами; здійснювати моніторинг цін на продукцію; - сприяти встановленню ділових відносин між принципалом та постачальниками продукції; - здійснювати перевірку документів потенційних постачальників та сертифікацію продукції; - не розголошувати третім особам конфіденційну інформацію; - надавати інші послуги за запитом принципала.

20.05.2022 між ТОВ «АДФ Компаунд» (Агент) та ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» (Принципал) укладена додаткова угода № 1 до договору № 06/05/2022-1 від 06.05.2022, якою до пункту 2.1 договору включені додаткові обов`язки щодо вжиття активних заходів для забезпечення своєчасного і точного виконання зобов`язань контрагентами нерезидентами принципала, в тому числі PHOENIXX CHEMICALS TRADING Польща та іншими, а також дотримання контрагентами принципала термінів поставки товарів, та оформлення супровідної документації.

На підтвердження виконання умов договору № 06/05/2022-1 від 06.05.2022 позивач надав суду копії актів про надання послуг з пошуку постачальника, розрахунків вартості винагороди, рахунків на оплату, платіжних інструкцій, податкових накладних.

Також, між ФОП ОСОБА_1 (Агент) та ТОВ «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» (Принципал) укладений договір надання послуг з пошуку постачальників № 14/02/2023 від 14.02.2023, за умовами якого принципал доручає, а агент бере на себе зобов`язання здійснювати обумовлені договором дії, а принципал зобов`язується сплатити агенту винагороду за надані послуги.

Згідно пункту 2.1 вказаного договору агент зобов`язується: - за дорученням принципала здійснювати пошук організацій, що займаються виробництвом та/або продажем продуктів промислової хімії (метанол, сірчана кислота, аміак рідкий технічний, кисень у балонах, вуглекислий газ у балонах тощо) та хімічне обладнання за найбільш вигідними цінами; здійснювати моніторинг цін на продукцію; - сприяти встановленню ділових відносин між принципалом та постачальниками продукції; - здійснювати перевірку документів потенційних постачальників та сертифікацію продукції; - не розголошувати третім особам конфіденційну інформацію; - надавати інші послуги за запитом принципала.

На підтвердження виконання умов договору № 14/02/2023 від 14.02.2023 позивач надав суду копії актів про надання послуг з пошуку постачальника, рахунків на оплату, платіжних інструкцій; оборотно - сальдові відомості

Надаючи оцінку зазначеним угодам судами з`ясовано, що ТОВ «АДФ Компаунд» надавав позивачу послуги, пов`язані із супроводженням поставки продукції від PHOENIXX CHEMICALS TRADING Польща та Silekol Sp Польща, вартість послуг розраховувалась від об`єму поставленої продукції.

При цьому, в наданих суду актах зазначено лише загальний опис наданих послуг «послуга з пошуку постачальника».

Звіти про надання послуг із зазначенням конкретних результатів наданих послуг позивачем суду не надані.

Судами враховано, що контракт з PHOENIXX CHEMICALS TRADING Польща був укладений 20.04.2022 № MET/TRUCK703/2022, в той час, як акти виконаних робіт з ТОВ «АДФ Компаунд» щодо пошуку постачальника складені з липня 2022 року.

Згідно інформації, яка відображена в ІКС «Податковий блок» за даними митниці в травні 2022 року на підставі вантажних митних декларацій на митну територію України був ввезений метанол, що свідчить про початок виконання умов зовнішньоекономічного контракту з PHOENIXX CHEMICALS TRADING, тобто до складання документів про виконання послуг по пошуку постачальників.

Надані акти про надання послуг не містять інформації відносно того, пошук яких саме потенційних постачальників було здійснено контрагентом позивача на виконання умов договору, та за який період були надані послуги, а також який результат було отримано позивачем за наслідками виконання укладених угод.

Судом апеляційної інстанції вірно відзначено, що в аспекті ствердження реальності надання послуг з пошуку постачальника для врахування таких витрат при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку змісту цих послуг з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Позивачем ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанції не надано будь - яких документів, які б підтверджували необхідність придбання таких послуг та економічний ефект від таких послуг. Не надано й доказів на підтвердження тієї обставини, що послуги, щодо яких виник спір, були спрямовані на використання в господарській діяльності позивача.

Отже, факт отримання позивачем послуг від контрагентів не підтверджено належними первинними документами, які б розкривали зміст операції та рух активів у процесі її здійснення, що є обов`язковою умовою для визнання господарських операцій товарними.

Таким чином, дослідивши надані позивачем первинні документи по взаємовідносинам із зазначеним суб`єктами господарювання суди попередніх інстанцій встановили, що вони не підтверджують реального виконання господарських операцій, оскільки складені неналежним чином, не містять достатню інформацію відносно змісту та вартості господарських операцій та не дають змогу вважати, що господарські операції реально відбулися і тягнуть настання реальних правових наслідків.

Враховуючи зазначені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про правомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.11.2023 № 1 та № 1, а відтак про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судами обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Тобто, фактично позивач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі.

Однак, суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16).

Щодо застосування штрафних санкцій в сумі 34553,39 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних від 08.11.2023 № 1 слід зазначити наступне.

Згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Враховуючи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини відсутності факту придбання послуг та положення підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, Суд зазначає, що у позивача відсутній обов`язок реєстрації податкових накладних, а отже застосування контролюючим органом штрафних санкцій в сумі 34553,39 грн. за нереєстрацію податкових накладних згідно податкового повідомлення-рішення від 08.11.2023 № 1 є неправомірним.

Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Верховний Суд зазначає, що у цій справі суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при наданні правової оцінки в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «ГОЛЬФСТРІМ» - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №440/1439/24 в частині відмови в позові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.11.2023 № 1 скасувати та прийняті в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.11.2023 № 1.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №440/1439/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття , є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду