Справа № 280/5806/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 вересня 2025 року Справа № 280/5806/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 (для в/ч НОМЕР_2 ) ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у невиконанні обов`язку щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я, внаслідок тяжкого поранення на підставі рішень ВЛК: з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року; 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР; з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн за період перебування у відпустці за станом здоров`я, внаслідок тяжкого поранення на підставі рішень ВЛК: з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року; 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР; з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виплатив позивачу в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000,00 грн у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та захворюванням, що пов`язані з захистом Батьківщини у період з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року, з 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 09 липня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/5806/25, поновлено йому такий строк, відкрито спрощене позовне провадження та витребувано докази.

25 липня 2025 року представником відповідача разом із витребуваними доказами до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, який містить заперечення проти задоволення позову з огляду на наступне. В позовній заяві представник позивача просить суд зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення на підставі рішення ВЛК з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року та за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР. Проте, за період з 05 вересня 2024 року по 13 вересня 2024 року позивач не може обліковуватися одночасно у відпустці за станом здоров`я та на стаціонарному лікуванні. В позовній заяві представник позивача просить суд також зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення на підставі рішення ВЛК 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та за період стаціонарного лікування з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР. Проте, за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року позивач не може обліковуватися одночасно у відпустці за станом здоров`я та на стаціонарному лікуванні. З довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 та наказу від 05 жовтня 2024 року № 4041 вбачається, що за вересень 2024 року йому нараховано додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 грн. за період з 01 вересня 2024 року по 04 вересня 2024 року. За жовтень 2024 року додаткова грошова винагорода у розмірі до 100000 грн. позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 1740 від 13 листопада 2024 року, затвердженого постановою 20 регіональною ВЛК 26 листопада 2024 року, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. В той же час з довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення вбачається, що в січні 2025 року (після винесення та затвердження постанови ВЛК про непридатність до військової служби) позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. за 14 днів у грудні 2024 року, а в лютому 2025 року за 5 днів у січні 2025 року. Враховуючи вказані обставини, помічником командира з правової роботи начальником юридичної служби Військової частини НОМЕР_2 подано рапорт командиру військової частини про призначення службового розслідування з метою встановлення підстав та причин неправильного обліку молодшого сержанта ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 з 15 серпня 2024 року по 06 січня 2025 року та можливого неправильного нарахування та виплати йому грошового забезпечення за вказаний період. На підставі вказаного рапорту наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24 липня 2025 року № 4824 призначено службове розслідування. В задоволенні позову просить відмовити.

25 липня 2025 року представником відповідача до суду подано відзив на позов прохальна частина якого містить клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

29 липня 2025 року позивачем до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відповідь на відзив, у якій останній не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов. Акцентує увагу суду на тому, що у спірний період, у зв`язку із тяжким пораненням, позивач не тільки перебував на стаціонарному лікуванні, а й перебував у відпустках за станом здоров`я, що з урахуванням постанови КМУ є підставою для нарахування та виплати позивачу за спірний період додаткової винагороди у збільшеному розмірі. Позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі.

06 серпня 2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення у яких вказано, що у відзиві на позовну заяву Військовою частиною НОМЕР_2 було зазначено, що помічником командира з правової роботи начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_2 подано рапорт командиру військової частини про призначення службового розслідування з метою встановлення підстав та причин неправильного обліку молодшого сержанта ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_2 з 15 серпня 2024 року по 06 січня 2025 року та можливого неправильного нарахування та виплати йому грошового забезпечення за вказаний період. На підставі вказаного рапорту наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24 липня 2025 року № 4824 призначено службове розслідування. 02 серпня 2025 року закінчено службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24 липня 2025 року № 4824, за результатами якого складено відповідний акт. Службовим розслідуванням встановлено, що солдату ОСОБА_2 необхідно виплатити додаткову винагороду за наступні періоди: за вересень 2024 року: за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради; за період з 21 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування; за жовтень 2024 року: за 01 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою; за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради; за період з 15 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою. Також службовим розслідуванням встановлено, що солдату ОСОБА_3 було помилково виплачено грошове забезпечення за наступні періоди: за грудень 2024 року: з 02 грудня 2024 року по 13 грудня 2024 року, з 30 грудня 2024 року по 31 грудня 2024 року в розмірі 30 000,00 грн. на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань; з 01 грудня 2024 року по 01 грудня 2024 року в розмірі 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення); за січень 2025 року: з 01 січня 2025 року по 05 січня 2025 року в розмірі 30 000,00 грн. на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. За результатами службового розслідування видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02 серпня 2025 року № 2852. Відповідно до пункту 3 наказано начальнику відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 , відповідно до абзацу 4 пункту 11 Розділу XXXIV та пункту 14 Розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197, включити до наказу про виплату додаткової винагороди солдата ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ): за вересень 2024 року: - з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу знаходження на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини; - з 21 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; за жовтень 2024 року: - з 01 жовтня 2024 року по 01 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; - з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу знаходження на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини; - з 15 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Відповідно до пункту 5 наказано начальнику фінансово-економічної служби головному бухгалтеру Військової частини НОМЕР_2 , відповідно до абзацу 4 пункту 11 Розділу XXXIV та пункту 14 Розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197, виплатити додаткову винагороду солдату ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ): за вересень 2024 року: - з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу знаходження на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини; - з 21 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; за жовтень 2024 року: - з 01 жовтня 2024 року по 01 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; - з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу знаходження на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини; - з 15 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000 грн. 00 коп. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Відповідно до пункту 4 наказано начальнику фінансово-економічної служби головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_2 , враховуючи встановлений в ході проведення службового розслідування факт помилкової сплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_3 , утримати з грошового забезпечення (додаткової винагороди), яке буде виплачене солдату ОСОБА_2 , суму додаткової винагороди, яка була помилково сплачена солдату ОСОБА_2 , у розмірі 21 612,91 грн. (двадцять одна тисяча шістсот дванадцять гривень дев`яносто одна копійка): додаткова винагорода 30 000,00 грн. пропорційно дням виконання за період з 02 грудня 2024 року по 13 грудня 2024 року та з 30 грудня 2024 року по 31 грудня 2024 року у розмірі 13 548,39 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень тридцять дев`ять копійок); додаткова винагорода 100 000,00 грн. пропорційно дням виконання за період з 01 грудня 2024 року по 01 грудня 2024 року у розмірі 3 225, 81 грн. (три тисячі двісті двадцять п`ять гривень вісімдесят одна копійка); додаткова винагорода 30 000,00 грн. пропорційно дням виконання за період з 01 січня 2025 року по 05 січня 2025 року у розмірі 4 838,71 грн. (чотири тисячі вісімсот тридцять вісім гривень сімдесят одна копійка). Таким чином, ОСОБА_1 буде включений до наказу про виплату додаткової винагороди за серпень 2025 року та йому буде виплачена додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень пропорційно зазначеним вище періодам перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням та у відпустках для лікування після тяжкого поранення. З огляду на вказане, просив закрити провадження в частині позовних вимоги за період з 05 вересня 2024 року по 19 жовтня 2025 року. Також, оскільки за період з перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення за постановою ВЛК з 16 серпня 2024 року по 04 вересня 2024 року позивачу виплачено кошти у заявленому розмірі, в цій частині позовних вимог просить суд відмовити.

Представик позивача проти закриття провадження заперечив.

Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року у задоволенні клопотання про закритаття провадження відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 04 жовтня 2024 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузій, каліцтва) № 32608 позивач 15 червня 2024 року отримав поєднану вибухову-осколкову травму голови та кінцівок, сліпе поранення нижньої губи, сліпе наскрізне поранення лівого плеча та передпліччя з уламковим переломом дистального метадіафізу лівої плечової кістки зі зміщенням, наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна, дотичне поранення м`яких тканин правої гомілки та сліпе поранення правої кисті.

Згідно наданих позивачем до позову копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 15390 від 20 вересня 2024 року та № 202/02 від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР.

Відповідно до наданого представником відповідача до відзиву копії наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15 червня 2024 року № 191 солдат ОСОБА_1 евакуйований з пораненням до СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_2 15 червня 2024 року на підставі позатермінових бойових донесень від 15 червня 2024 року та довідки форми 100 від 15 червня 2024 року.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02 липня 2024 року № 210 солдат ОСОБА_1 прибув з лікування з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР на підставі виписного екіпризу № 11440 від 02 липня 2024 року.

02 липня 2024 року позивач вибув у відпустку для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) Військоволі- карської комісії строком на 30 діб без урахування часу на проїзд з 02 по 31 липня 2024 року на підставі довідки ЛК № 1185 від 02 липня 2024 року, рапорт вх. № 51/ВЛК від 02 липня 2024 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 2024 року № 245 солдат ОСОБА_1 прибув з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою і приступив до виконання службових обов`язків з 01 серпня 2024 року.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15 серпня 2024 року № 263 солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії строком на 30 діб без урахування часу на проїзд з 16 серпня по 14 вересня 2024 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10 вересня 2024 року № 293 солдат ОСОБА_1 вибув на лікування у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР з 10 вересня 2024 року на підставі довідки № 15390 від 05 вересня 2024 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 вересня 2024 року № 306 солдат ОСОБА_1 прибув з лікування з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР 20 вересня 2024 року на підставі виписного екіпризу № 15390 від 20 вересня 2024 року.

Вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою строком на 29 діб без урахування часу на проїзд з 21 вересня по 19 жовтня 2024 року на підставі довідки ВЛК № 47416 від 20 вересня 2024 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 жовтня 2024 року № 339 солдат ОСОБА_1 прибув з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою і приступив до виконання службових обов`язків з 20 жовтня 2024 року.

З відомостей банківського рахунку позивача, йому стало відомо, що додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, не була йому нарахована та сплачена за наступні періоди: 30-денну відпустку за станом здоров`я, надану на підставі рішення ВЛК від 15 серпня 2024 року (15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року); 30-денну відпустку за станом здоров`я надану на підставі рішення ВЛК від 19 вересня 2024 року (19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року); період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР; з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР.

Позивач вважаючи, що Військова частина НОМЕР_5 допустила протиправну бездіяльність, що полягає у ненарахуванні йому додаткової грошової винагороди у за періоди з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року, 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року, з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі закон № 2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону № 2232-XII, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону № 2232-XII визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статей 1-2 Закону №2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням частини 4 статті 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до положень частини 1-2 постанови КМУ №168 щодо питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто, для призначення додаткової винагороди у розмірі 100000 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) має бути встановлено, що таке поранення мало місце під час дії воєнного стану, пов`язане із захистом Батьківщини, особа перебувала на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після поранення, таке поранення має мати тяжкий характер, що в свою чергу має бути підтверджено висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, тобто пропорційно часу лікування, відпустки, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування та відпустки в ньому.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не заперечуються обставини за яких позивач отримав травмування, а також їх причинно-наслідковий зв`язок із захистом Батьківщини. Вказані обставини зокрема підтверджуються наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про хворобу № 1740.

Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі Положення №402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 21.2 глави 21 розділу II Положення № 402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Відповідно до підпункту «В» п. 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, "Поранення (контузія, травма, каліцтво), так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

Аналіз норми абзацу 3 пункту 1-2 Постанови № 168 дозволяє зробити висновок, що для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень передбачене за таких умов:

а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України 25 січня 2023 року № 44 внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, яким доповнено Порядок новим розділом XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно пункту 11 Порядку № 260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Пунктом 8 Порядку № 260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 9 Порядку № 260).

Виходячи зі змісту наведених положень Закону № 2011-XII, постанови № 168 та Порядку №260 винагорода, як вид виплат військовослужбовцям, є частиною їх грошового забезпечення та можуть належати як до групи щомісячних додаткових видів, так і до одноразових додаткових видів. Аналіз таких виплат та дослідження їх правової природи показує, що вони невід`ємно пов`язані з особливим характером та умовами служби військовослужбовця, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом.

Очевидно, що призначення та виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану у зв`язку з пораненням відбувається за настання особливого юридичного факту - поранення під час захисту Батьківщини, що зумовлює лікування (по тривалості часу воно може бути різним) або потребу у відпустці для лікування у зв`язку з отриманням тяжкого поранення. При цьому обидва наслідки поранення є обмеженими в часі, оскільки і лікування, і відпустка відбуваються упродовж певного (необхідного, визначеного) часу. Тому й зазначена винагорода повинна здійснюватися упродовж цього часу - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

В матеріалах справи наявна довідка № 32608 від 22 жовтня 2024 року видана т.в.о. начальника командира Військової частини НОМЕР_2 разом із т.в.о. начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 про обставини травми молодшого солдата ОСОБА_1 , згідно з якою, позивач отримав 15 червня 2024 року одержав вибухову травму. Поєднане ВОП голови та кінцівок. Сліпе поранення нижньої губи. Сліпе скрізне поранення лівого плеча та передпліччя з уламковим переломом дистального метаепіфіту лівої плечевої кістки зі зміщенням. Наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна. Дотичне поранення м`яких тканин правої гомілки. Сліпе поранення правої кисті.

Згідно Свідоцтва про хворобу № 1740 поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Також, згідно вказаного свідоцтва позивач у період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року, з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 03 листопада 2024 року по дату видачі свідоцтва (20 листопада 2024 року) перебував на обстеженні і лікуванні в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР.

Згідно копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого за № 15390 від 20 вересня 2024 року та № 202/02 від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 у період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР.

У період з 16 серпня 2024 року по 04 вересня 2024 року включно позивач перебував у відпустці для лікування.

Також, суд враховує, що з доданих представником відповідача до додаткових пояснень документів вбачається, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24 липня 2025 року № 4824 встановлено необхідність виплати позивачу додаткової винагороди за наступні періоди: за вересень 2024 року: за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради; за період з 21 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування; за жовтень 2024 року: за 01 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою; за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради; за період з 15 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою.

Отже позивач мав право на отримання додаткової винагороди під час стаціонарного лікування та перебування у відпустці для лікування.

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_2 про нарахування та утримання грошового забезпечення за період з червня 2024 року по травень 2025 року, яка, зокрема, містить інформацію про нараховану додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168, додаткова винагорода позивачу у розмірі збільшеному до 100000 грн, зокрема, нарахована за період з 16 серпня 2024 року по 04 вересня 2025 року у сумі 51 612,90 грн. З урахуванням додаткових пояснень представника відповідача та документів доданих до них, таке нарахування та виплата здійснені на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15 серпня 2024 року за № 263. Додаткова винагорода у збільшеному розмірі позивачу у період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та у період з 02 жовтня 2024 року не нараховувалась та не виплачувалась.

Таким чином позивачу протиправно не нараховано додаткову грошову винагороду передбачену постановою КМУ №168 за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування.

Так, за період 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку: 100000 грн / 30 (кількість днів у вересні) х 16 (кількість днів перебування на лікуванні у стаціонарі) = 53 333,30 грн. додаткової винагороди. За період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 14 жовтня 2024 року позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку: 100000 грн./31 (кількість днів у жовтні) х 13 (кількість днів перебування на лікуванні у стаціонарі) = 41 935,48 грн. додаткової винагороди. Загалом, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я після отриманої травми (поранення, контузії, каліцтва), що пов`язане із захистом Батьківщини позивач та перебуванні у відпустці для лікування має право на отримання додаткової винагороди не менше, аніж у сумі 95 268,78 грн.

При цьому суд враховує, що не зважаючи на службове розслідування, проведення якого закінчено 02 серпня 2025 року, доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року до суду не надано.

В той же час не підлягають до задоволення вимоги в частині нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за 15 серпня 2024 року по 04 вересня 2024 року, оскільки, як зазначалось раніше, виплата такої винагороди, з урахуванням дат перебування позивача у відпустці для лікування, виплачені позивачу на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 15 серпня 2024 року за № 263.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права за встановленими обставинами у даній справі є: визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у невиконанні обов`язку щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що відповідно підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання про розподіл судового збору відсутні.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 9, 139, 241-243, 254-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у невиконанні обов`язку щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено та підписано 08 вересня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов