Справа № 480/6958/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
08 вересня 2025 року Справа № 480/6958/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання незаконним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якому просить:
1. Визнати незаконним та скасувати рішення УДМС у Сумській області від 05.08.2025 № 28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну відносно громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 08.09.2025р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Водночас з позовною заявою представник позивача надав клопотання про забезпечення позову, в якому просить забезпечити позов шляхом зупинення зупинення дії рішень УДМС у Сумській області від 05.08.2025 відносно громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, про примусове повернення до країни походження та третьої країни іноземця або особи без громадянства, про скасування посвідки на постійне проживання та заборонити Управлінню Державної міграційної служби України в Сумській області вимагати від позивача виїхати за межі України до набрання рішення у цій справі законної сили.
Свої доводи мотивує тим, що повернення позивача на територію України можливе лише через тривалий час та зумовить значні фінансові витрати. Також просить звернути увагу, що в Україні залишаються проживати його дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, та діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які протребують стороннього догляду та додаткового фінансового забезпечення.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви або одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Приписами ч.2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.
У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що така підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч.2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Предметом спору у даній праві є оскарження рішень Головного управління Державної міграційної служби України в Сумській області щодо позивача про скасування дозволу на іміграцію, про скасування посвідки на постійне проживання, про примусове повернення позивача до країни походження та зобов`язання його покинути територію України у термін до 03.09.2025 року.
Проаналізувавши мотиви, якими представник позивача обґрунтовує подану заву, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті є фактичним обмеженням свободи пересування позивача та легітимності його перебування на території України до вирішення спору щодо правомірності рішення про примусове повернення заявника до країни походження.
Крім того, враховуючи положення ч.2 ст.288 КАС України розгляд даної категорії справ здійснюється за обов`язкової участі сторін, а у разі реалізації рішення про примусове повернення, позивач не зможе перебувати на території України і взяти участь у судовому засіданні.
Відтак, судом оцінюються виключно ймовірні наслідки та ризики забезпечувальних заходів за встановлених обставин. Отже, ключовим аспектом в цьому є ймовірність спричинення невиправданої шкоди за відсутністю вагових підстав для сумнівів у неправомірній поведінці. При цьому, ризики майнових наслідків однобічно несуть усі учасники справи, в тому числі й у разі задоволення даного позову, що з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, вбачається неспівмірним з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті заборони відповідачеві та іншим особами здійснювати певні дії.
Верховний Суд у справі №808/2206/18 зазначив: заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, що можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Відповідно до статті 151 частин 1 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У зв`язку із зазначеним вище виснується наявність підстав для забезпечення позову, не вжиття заходів забезпечення позову може бути заподіяна шкода правам та інтересам учасників.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Статтею 154 частиною 4 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб про який просить представник позивача, не є фактичним вирішенням справи по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.
Зупинити дію рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 05.08.2025 № 28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну відносно громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили у даній справі.
Суд роз`яснює, що згідно із ч. 8 ст. 157 КАС України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:
1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 2 ст. 153 цього Кодексу;
2) повернення позовної заяви;
3) відмови у відкритті провадження у справі.
Копію ухвали надіслати (надати) позивачу (його представнику) та відповідачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Осіпова