Справа № 420/1447/25
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1447/25

Перша інстанція: суддя Бабенко Д.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

15 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 12.05.2020 року по 29.06.2022 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на його користь індексацію-різницю грошового забезпечення 3960 гривень 35 копійок в місяць за період з 12.05.2020 року по 29.06.2022 року включно у загальній сумі 101431 гривня 80 копійок відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . При цьому, за період з 12.05.2020 року по 29.06.2022 року йому не нараховувалась індексація - різниця грошового забезпечення.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації різниці відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано сталу правову позицію Верховного Суду в аналогічних питаннях, зокрема, викладену в постановах від 10 квітня 2024 року у справі №200/564/23, від 19 лютого 2025 року у справі №420/2653/24.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді заступника командира роти з озброєння, та 11.05.2020, у зв`язку з призначенням наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.04.2020 №239 на посаду командира Військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2020 (т.1 а.с.83), та яким капітану ОСОБА_1 надано п`ять діб для здачі та п`ять діб для прийняття справ та посади.

11.05.2020 капітан ОСОБА_2 вибув з Військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби до Військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.05.2020 №131 (т.1 а.с.82).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 25.05.2020 №98 (т.1 а.с.121), капітан ОСОБА_1 25.05.2025 прийняв посаду командира Військової частини НОМЕР_3 .

Згідно з означеним наказом, капітану ОСОБА_1 встановлено оклад за посадою 4520 грн на місяць, шпк «майор», ВОС 0440003, щомісячну премію у розмірі 47% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням. Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2020 №84, рапорт від 25.05.2020 вих.№370/3/2/445 (т.1 а.с.121).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині), майор ОСОБА_1 , командир військової частини НОМЕР_3 , вибув 29.06.2020 до нового місця служби (т.1 а.с.121-зворотній бік).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_5 щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 12.05.2020 по 29.06.2022, ОСОБА_1 нараховано та виплачено поточну індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації березень 2018 року (т.1 а.с.120).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 по справі №420/9863/22, яке набрало законної сили 31.03.2023, зобов`язано Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2016 року по 28.02.2018 року включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць).

У справі №420/9863/22 встановлено, що позивач займав посаду начальника станції радіолокаційного відділення Військової частини НОМЕР_2 (наказ від 27.02.2016 року № 178), наказом від 14.09.2018 року №70 призначений заступником командира роти з технічної роботи Військової частини НОМЕР_2 , перебував на грошовому забезпеченні в/ч НОМЕР_4 .

Окрім того, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 по справі №420/6029/24, яке набрало законної сили 28.05.2024, зобов`язано військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3960 гривень 35 копійок в місяць у загальній сумі 104374 гривні 39 копійок за період з 01.03.2018 року по 11.05.2020 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум.

У справі №420/6029/24 встановлено, що позивач проходив військову службу на посаді заступника командира роти з озброєння Військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи, що Військова частина НОМЕР_1 повинна була нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 3960 гривень 35 копійок в місяць за період з 12.05.2020 по 29.06.2022 включно у загальній сумі 101431 гривня 80 копійок, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Військовій частині НОМЕР_1 грошове забезпечення (включно зі всіма складовими грошового забезпечення, які не мають разового характеру), в лютому та березні 2018 року позивачу не нараховувалось і не виплачувалось, відповідно підвищення доходу позивача не було в порівнянні з попереднім періодом. Крім того, Порядок №1078 не містить положень щодо збереження виплати військовослужбовцям (працівникам), яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби), індексації-різниці, право на отримання якої виникло за попереднім місцем служби відповідно до положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.2001 року № 1282-ХІІ визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами ч.2 ст.5 Закону № 1282-XII передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Як встановлено п.6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Поняття індексації-різниці викладено у абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року передбачають обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстав для висновку, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.

Додатково колегія суддів враховує, що поточна індексація грошового забезпечення за період з 2020 по 2022 рік не є предметом даного спору, нараховувалась і виплачувалась позивачу, що визнається у позовній заяві.

Натомість позивач наголошує, що відповідач не нараховував і не виплачував йому індексацію різницю грошового забезпечення за період з 12 травня 2020 року до 29 червня 2022 року.

З огляду на приписи пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці і що це право порушив відповідач.

Верховний Суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У цій категорії спорів Верховний Суд неодноразово зауважував, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих ним сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити (постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 07.12.2023 у справі № 360/381/23, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 06.07.2023 у справі № 560/6684/22, від 15.08.2023 у справі № 400/3784/22, від 19.12.2024 року у справі № 420/11410/23).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що застосований судами спосіб захисту, а саме зобов`язання нарахувати індексацію, без визначення її конкретного розміру, не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача.

Як зазначено вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

З урахуванням вищевикладеного та актуальної та сталої правової позиції Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року складає 1762 грн*253,30%= 4 463,15 грн.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 560/13302/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 03.05.2023 у справі № 160/10790/22 та від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22, право на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині виникло саме у зв`язку зі змінами посадових окладів військовослужбовців з 01.03.2018 на підставі постанови № 704, та виходячи із приписів абзаців 4, 6 Порядку № 1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку № 1078.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року по справі № 420/6029/24, позивач має право на отримання суми індексації-різниці у розмірі 3960,35 грн, починаючи з 01.03.2018 року до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відповідним рішенням Уряду або до дати звільнення його зі служби.

Враховуючи, що Урядом не приймалось з 2018 року рішень про підвищення тарифних ставок військовослужбовців, та що відповідач не надав доказів перерахунку грошового забезпечення позивача, з урахуванням прожиткового мінімуму на 01 січня відповідного року, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивач має право на нарахування індексації різниці грошового забезпечення за спірний період.

Постанова Верховного Суду по справі № 160/2481/23 від 04.04.2024 року, на яку послався суд першої інстанції як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог, не є подібною до спірних правовідносин. За обставинами справи № 160/2481/23, військовослужбовець прийнятий на службу після лютого 2018 року, а тому вперше його посадовий оклад на військовій службі визначений вже за діючою постановою № 704. З викладеного слідує логічний висновок, що відсутні дані для порівняння грошового забезпечення за постановою № 1294 до 28 лютого 2018 року включно та з 01 березня 2018 року за постановою № 704.

У справі, що розглядається, позивач проходив військову службу з 2016 року, а тому висновки постанови Верховного Суду № 160/2481/23 від 04.04.2024 року не є релевантними до спірних правовідносин.

Апелянт вірно зазначив, що право на виплату індексації різниці після зміни військової частини підтверджено Верховним Судом в постановах по справам від 10 квітня 2024 року у справі №200/564/23, від 19 лютого 2025 року у справі №420/2653/24.

Суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасовується з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 06 лютого 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року скасувати з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.05.2020 року по 29.06.2022 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) індексацію-різницю грошового забезпечення 3960 гривень 35 копійок в місяць за період з 12.05.2020 року по 29.06.2022 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко