Справа № 520/3596/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 р. Справа № 520/3596/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., повний текст складено 20.05.25 по справі № 520/3596/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556, яким для ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерух. майно відмінне від зем. ділянки, сплачений фіз. особ, які є власн. об`єктів житлов. нерух.» у розмірі 139,03 грн. за 2023 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік у розмірі 139,03 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи. Посилається на те , що контролюючим органом відповідно до вимог ПК України, до об`єкту житлової нерухомості Позивача застосовано пільгу у розмірі 60 кв.м та ставку податку 1 відсоток до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування понад розміру встановленої пільги, відповідно до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" зі змінами та доповненнями, з урахуванням рішення Харківської міської ради Харківської області 29 сесії 8 скликання від 19.08.2024 № 633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків». Застосована ставка податку 1 відсоток від мінімальної заробітної плати, податок нарахований за січень березень 2023 року, ставка податку з 01 квітня 2023 по 31 грудня 2023 встановлено на рівні «0» відсотків. Крім того, ГУ ДПС звертає увагу суду, що Рішенням ГУ ДПС про внесення змін до відомостей про об`єкти оподаткування та скасування/відкликання податкового повідомлення-рішення від 29.08.2024 № 4253/20-40-24-05-02 було скасовано/ відкликано податкове повідомлення рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 28.06.2024 № 1-2034- UA0028556, у зв`язку з прийнятим рішенням Харківської міської ради від 19.08.2024 № 633/24 та відповідно з цієї підстави винесене нове (оскаржуване) податкове повідомлення-рішення. Звертає увагу суду, що у рішенні Харківського окружного адміністративного суду не викладено взагалі жодних доводів, які свідчать про незаконність та неправомірність дій контролюючого органу, які у свою чергу тягнуть за собою скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та звільнення Позивача від обов`язку з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі № 520/3596/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Просить суд залишити без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3596/25, а апеляційну скарги Головного управління ДПС у Харківській області без задоволення. Судові витрати Позивача в суді апеляційної інстанції, у тому числі витрати на правничу допомогу, покласти на Головне управління ДПС у Харківській області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивач є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, що не заперечується сторонами.

Так, у власності позивача обліковується наступне майно: трикімнатна квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , спільна сумісна власність, розмір частки 1.

Зазначені відомості вбачаються з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта від 14.10.2024.

Згідно спільної заяви власників квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 01.07.2024, платником податку за даний об`єкт, що перебуває у спільній сумісній власності, є ОСОБА_1 .

22.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДПС у Харківській області із заявою про проведення звірки по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ДПС у Харківській області винесене рішення від 03.10.2024 №5189/20-40-24-05-02 про внесення змін до відомостей про об`єкти оподаткування та скасування/відкликання податкового повідомлення-рішення, відповідно до якого скасовано/відкликано податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 19.06.2024 №1-2030-UA0028556 на суму 417,08 грн.

В автоматичному режимі ОСОБА_1 сформовано нове податкове повідомлення-рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, з урахуванням рішення Харківської міської ради Про продовження дії пільг з місцевих податків від 19.08.2024 №633/24, а саме: від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 у сумі 139,03 грн., за об`єкт нерухомо майна (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 68,3 кв.м, форма власності спільна сумісна.

Розрахунок податкового зобов`язання: ((площа - 60 кв.м.) * ставка від мінімальної заробітної плати на 01.01.2023) / 12 * 3 = ((68,3 60) * 1% * 6700) / 12 * 3 = 139,03 гривень, де:

68,3 площа оподатковуваного об`єкту;

60 застосована пільга;

1% ставки мінімальної заробітної плати на 01.01.2023;

6700 мінімальна заробітна плата на 01.01.2023;

12 календарний рік;

3 січень-березень (податок не нараховується за квітень грудень 2023 року відповідно до Рішення 19.08.2024 №635/24).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернулась із скаргою до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 22.01.2025 №2098/6/99-00-06-01-02-06 скаргу залишено без розгляду.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 протиправним, а свої права порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що спірне податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та є необґрунтованим, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

У відповідності до пункту 1.1 статті 1 ПК України, зазначений кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 статті 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу. Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стали об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема, для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Згідно з підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на 11 сесії Харківської міської ради прийнято рішення від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", яким зокрема, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори. Згідно п. 4 рішення №542/17 набирало чинності з 01.03.2017.

Так, додатком 1 рішення від 22.02.2017 №542/17 визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування (п. 1 додатку №1); ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток (п. 2 додатку №1); ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків (п. 3 додатку №1).

При цьому, у п. 4 рішення Міської ради №542/17 указано, що це рішення набирає чинності з 01.03.2017 та є чинним на день прийняття вказаного рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що у власності позивача перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої складає 68,3 кв.м.

Контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення рішення від 19.06.2024 №1-2030-UA0028556 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 417,08 грн.

Зі змісту відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів вбачається, що вказане податкове повідомлення-рішення було самостійно скасовано контролюючим органом в зв`язку з прийняттям Харківською міською радою Харківської області рішення від 19.08.2024 №633/24 Про продовження дії пільг з місцевих податків.

Судом встановлено, що з метою продовження дії податкових пільг, відповідно до Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1477 Про затвердження Порядку та умов надання у 2024 році додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення повноважень органів місцевого самоврядування на деокупованих, тимчасово окупованих та інших територіях України, що зазнали негативного впливу у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації (зі змінами), розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.07.2024 №685-р Про затвердження розподілу обсягу додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення повноважень органів місцевого самоврядування на деокупованих, тимчасово окупованих та інших територіях України, що зазнали негативного впливу у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації, за II квартал 2024 року, на підставі ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Харківська міська рада прийняла рішення від 19.08.2024 №633/24 Про продовження дії пільг з місцевих податків.

Так, відповідно до п. 1.1 вказаного рішення до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 Про місцеві податки і збори у місті Харкові внесено такі зміни: викладено пункти 7, 8 додатка 1 у такій редакції: за період з 01 квітня 2024 року по 31 грудня 2024 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності юридичних осіб, на рівні 0 відсотків; за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків..

Отже, попереднє податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС від 19.06.2024 №1-2030-UA0028556 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 417,08 грн. було скасовано, тобто відкликано самостійно та винесено нове (спірне) податкове повідомлення рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 139,03 грн., з урахуванням Рішення 29 сесії 8 скликання від 19.08.2024 №633/24 Харківської міської ради Про продовження дії пільг з місцевих податків.

Нове (спірне) податкове повідомлення рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 також містить розрахунок суми податку, тільки вже за 3 місяці: (площа 60 кв.м.) * ставка від мінімальної заробітної плати на 01.01.2023)/12*3.

Таким чином, контролюючим органом відповідно до об`єкту житлової нерухомості позивача застосовано пільгу у розмірі 60 кв.м.

Суд зазначає, що відповідно до підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

На території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки встановлено місцеві податки і збори рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові".

Відповідно до пункту 1 Додатку 1 до рішення від 22.02.2017 №542/17 визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування (п. 1 додатку №1).

Згідно з пунктом 2 Додатку №1 ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п.3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Пунктом 3 Додатку 1 встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

При цьому, у п. 4 рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17 указано, що це рішення набирає чинності з 01.03.2017.

Таким чином, у силу дії запровадженої Харківською міською радою пільги з квартир площею до 85,00 кв.м. підлягає справлянню податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ставкою 0% з 01.03.2017.

Як вже було встановлено судом, у власності позивача станом на 2023 рік обліковувався об`єкт житлової нерухомості - квартира загальною площею 68,3 кв.м.

Тобто, площа квартири, належна позивачу, не перевищує 85,0 кв.м.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що контролюючим органом відповідно до вимог ПК України, до об`єктів житлової нерухомості позивача застосовано пільгу щодо зменшення бази оподаткування на 60 кв. м.

Проте, контролюючим органом не враховано пункт 3 Додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17, яким визначено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв.м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Зважаючи на те, що загальна площа квартири позивача, яка стала об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, становить 68,3 кв.м., то відповідно ставка податку відносно таких квартир, власниками яких є фізичні особи (в даному випадку, позивач) встановлюється в розмірі 0 відсотків.

Будь-яких інших ставок податку у спірний період на об`єкти оподаткування квартир, площею до 85,00 кв.м., не встановлено.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що у відповідача були відсутні підстави для незастосування пільги з квартири, площею до 85,00 кв.м., яка належна позивачу на праві власності, за ставкою 0% з 01.03.2017.

Право позивача на застосування податкової пільги із прийняттям рішення Харківської міської ради від 19.08.2024 № 633/24 Про продовження дії пільг з місцевих податків, не є обмеженим і позивач має право на податкові пільги з податку на нерухоме майно на умовах, що були визначені у попередньому рішенні від 22.02.2017 №542/17 Про місцеві податки і збори у м. Харкові.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, на виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

На підставі вищенаведеного , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та є необґрунтованим, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 по справі № 520/3596/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий