Справа № 520/9827/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 вересня 2025 року справа № 520/9827/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою Департаменту патрульної поліції

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент патрульної поліції (далі по тексту позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування строк носіння яких не закінчився та засобів індивідуального захисту у розмірі 73272,00 грн. (сімдесят три тисячі двісті сімдесят дві гривні 00 копійок).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив про те, що відповідач під час проходження служби отримав спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту. Вказує на те, що після звільнення зі служби поліції, відповідач зобов`язаний був відшкодувати вартість спеціальних засобів та засобу індивідуального захисту. Втім, всупереч вимогам Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», відповідач не відшкодував їх вартість.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Суд звертає увагу, що 05.05.2023 на виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суд надіслав до Єдиного державного демографічного реєстру запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 . У позовній заяві позивач зазначив, що місцем проживання вказаної особи є: АДРЕСА_1 .

На електронну адресу суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в Харківській області надіслано відповідь на запит, якою підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана судом на адресу реєстрації відповідача (вулиця Дніпровська, будинок 92, місто Мерефа, Харківська область, 62472), конверт з поштовою кореспонденцією повернувся на адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відтак, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі.

Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі оприлюднена в єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач проходила службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Засоби індивідуального та спеціальних засобів закріплені на постійне зберігання та носіння за поліцейським взводу № 2 роти № 4батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП на підставі її рапортів.

Наказом Департаменту патрульної поліції, відповідача звільнено зі служби в поліції.

Листом від 10.04.2023 Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області повідомив позивача про те, що згідно вимог розділу 5 Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.10.2018 № 828, у разі переведення чи переміщення поліцейського до іншого органу (підрозділу) поліції або звільнення зі служби в поліції видана та закріплена за ним зброя, боєприпаси підлягають здаванню до КЗЗ за місцем одержання. Спеціальні засоби, картка-замісник та відповідне спорядження здають відповідальному за озброєння, про що він робить відмітки в облікових документах. У зв`язку з тим, що позивач була звільнена зі служби в поліції, запропоновано їй прибути до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, 26, каб. 109) для здачі наручників металевих, ключа до них, а також газового балону, бронежилета 2 класу захисту, палиці гумової та картки-замісника в строк до 31.10.2022 року. Попереджено, що в разі, якщо втрачене майно не буде відшкодовано, згідно статті 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» буде вирішуватися питання про подання позовної заяви до суду про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до довідки про вартісну оцінку завданої шкоди вартісна оцінка складає 73 272,06 грн.

Оскільки на вимогу позивача відповідачем жодних дій щодо повернення майна не було вчинено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX (далі по тексту - Закон України № 160-IX) визначено підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України № 160-IX особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Наказом МВС України від 11.10.2018 № 828, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.11.2018 № 1249/32701 затверджено Інструкцію з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України.

Національним стандартом України ДСТУ 8782:2018 «Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови» визначено поняття терміну бронежилет, що є засобом індивідуального захисту людини у вигляді жилета, який забезпечує захист торса людини від дії холодної та/чи вогнепальної зброї, уламків снарядів, мін або ручних гранат і складається з матеріалів, здатних затримати засіб ураження га розсіяти його енергію.

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 828 передбачено, що спеціальні засоби - це засоби, що можуть використовуватися поліцейськими для виконання своїх повноважень, перелік яких визначено пунктами 1-6, 8-12 частини четвертої статті 42 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з частиною 4 статті 42 Закону України «Про Національну поліцію», для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати спеціальні засоби, в перелік яких входять засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо) та засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії.

Згідно вимог Розділу VІ Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України 11.10.2018 № 828 спеціальні засоби для постійного носіння видає відповідальний за озброєння на підставі витягу з наказу про постійне зберігання й носіння спеціальних засобів та рапорту поліцейського щодо їх видачі з дозволом керівника підрозділу, в якому поліцейський несе службу. Одночасно зі спеціальними засобами поліцейському видають спорядження для їх відкритого чи прихованого носіння, а також приладдя для догляду за його матеріальною частиною. Отримання поліцейським спеціальних засобів, спорядження до них і приладдя фіксують у картці обліку озброєння.

У разі переміщення по службі або переведення до іншого органу (підрозділу) поліції, звільнення зі служби, якщо немає подальшої потреби постійно носити табельну вогнепальну зброю, боєприпаси та спеціальні засоби, поліцейський зобов`язаний здати табельну вогнепальну зброю і боєприпаси до КЗЗ чергової частини, а спеціальні засоби - відповідальному за озброєння.

У ході розгляду справи судом встановлено, що листом від 10.04.2023 Департаментом патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області запропоновано позивачу прибути до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, 26, каб. 109) для здачі спеціальних засобів. Однак у встановлений строк позивач вказані вимоги не виконала.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що в разі звільнення поліцейського зі служби, у разі не здавання останнім спеціальних засобів, останній повинен відшкодовувати їх вартість одержаних ним під підпис.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів добровільного відшкодування завданої шкоди, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з позивача матеріальної шкоди у розмірі 73 272,06 грн на користь позивача.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позивач є суб`єкт владних повноважень та позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції (вулиця Федора Ернста, 3, місто Київ, Київська область, 03048, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 вартість спеціальних засобів у розмірі 73 272,06 грн (сімдесят три тисячі двісті сімдесят дві гривні 06 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.09.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА