Справа № 587/3013/25
Суддя: Вортоломей І. Г.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/3013/25
08 вересня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., представника позивача Шкриль Л. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином.
Представник позивача Шкриль Л. Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на тимчасовому обліку запасу ЗСУ за ВОС №902984-А за посадою кресляр креслярських і графічних робіт, 10 листопада 1999 року призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 безтерміново визнаний придатним до військової служби, зарахований у запас згідно зі ст. 18 п. 1 ЗУ «ПЗВО і ВС» (по досягненню граничного віку), що підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 14 червня 2018 року (а.с. 18).
06 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення СУ 1680 №/2025, у зв`язку з тим, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 він відмовився від проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується особистою заявою від 06 червня 2025 року, таким чином порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в особливий період (а.с. 12).
10 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 за результатами розгляду вказаного протоколу винесено постанову № СУ №1680/2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 11).
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що встановлює вину особи.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Частиною першою ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
З диспозиції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 06 червня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії (що підтверджується відеозаписом на портативну боді-камеру та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від проходження ВЛК від 06 червня 2025 року), таким чином порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в особливий період.
За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
З абзацу 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
При цьому, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та подальшої мобілізації громадян України, серед іншого встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
З п. 74 постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №560 від 16 травня 2024 року вбачається, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
В ході розгляду справи на запит суду відповідачем надано копію адміністративної справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відзив на позов відповідач не подав.
До вказаної адміністративної справи додано протокол про адміністративне правопорушення СУ 1680 №/2025 від 06 червня 2025 року, паспорт позивача, заяву ОСОБА_1 про відмову від проходження ВЛК та постанову про накладення адміністративного стягнення СУ №1680/2025 від 10 червня 2025 року.
У протоколі зазначено, що до нього додаються копія паспорта ОСОБА_1 , його особиста заява та витяг з книги направлення на ВЛК, однак останній до матеріалів справи відповідачем не доданий.
Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів.
З цього положення вбачається, що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560.
З системного аналізу положень п. 74 Порядку №560 вбачається, що під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Як встановлено матеріалами справи, відповідної процедури та етапності відповідачем дотримано не було.
У матеріалах справи відсутні докази того, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідачу вручалась повістка про виклик для проходження медичного огляду, видавалось направлення на відповідний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби. В протоколі зазначено, що до нього додається витяг з журналу направлення на ВЛК, однак відповідних доказів відповідачем до матеріалів справи не додано.
Відповідачем долучено заяву позивача про відмову від проходження ВЛК, однак акту про відмову позивача від отримання направлення та відмову від проходження ВЛК матеріали справи не містять.
Також у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу під особистий підпис доводились вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем видано повістку позивачу №1226, якою зобов`язано з`явитися 09 червня 2025 року о 09-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження ВЛК та визначення призначення на особливий період, видано направлення для визначення придатності до військової служби від 09 червня 2025 року та цього ж дня вручено картку обстеження та медичного огляду. Однак вказані документи видані позивачу вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2025 року, докази того, що вказані документи були підставою для складання вказаного протоколу, матеріали справи не містять.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що оскільки відсутні будь-які докази того, що відповідачем позивачу належним чином вручалася повістка про виклик для проходження ВЛК, видавалося направлення на проходження медичного огляду під особистий підпис з роз`ясненням вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, реєструвалося вказане направлення у відповідному журналі направлень на ВЛК, фіксувався факт відмови від проходження ВЛК, у зв`язку з цим відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням наведеного суд вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позовних вимог про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплачений при зверненні до суду із вказаною позовною заявою.
Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Анатолія Мостовича СУ №1680/2025 від 10 червня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 25 500 гривень за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. Г. Вортоломей