Справа № 560/15068/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа №560/15068/24

адміністративне провадження №К/990/30706/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року

у справі №560/15068/24

за позовом ОСОБА_1

до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо неврахування індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини при обрахунку одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту;

- зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області та Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з урахуванням індексації грошового забезпечення як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у справі №560/6697/22.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - Дзундза Юрій Романович, 18 липня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

У межах строку для усунення недоліків касаційної скарги представник позивача - адвокат Дзундза Ю.Р. звернувся до Суду з клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, передбачені законодавством України, на підтвердження чого надав пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положенням пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На думку колегії суддів, клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 підтверджується, що він є інвалідом II групи, що відповідно до положень Закону №3674-VI надає йому пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що судами першої і апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з неправильним застосуванням положень статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року №2017-III (далі - Закон №2017-III), статей 2, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ), частини другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), пунктів 2, 3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 (далі - Порядок №908), пунктів 1, 2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 11 грудня 2019 року у справі №638/5794/17, від 27 грудня 2019 року у справі №643/11749/17, від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17, від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19, від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18, від 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19, від 15 липня 2025 року у справі №560/678/24.

Скаржник зазначає, що спеціальне законодавство, зокрема КЦЗ України та Порядок №908, не врегульовує питання віднесення індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога. Тому, на його думку, слід застосовувати положення інших, спеціальних законів субсидіарно, а саме:

- Закону №2017-III, яким встановлено державні гарантії, зокрема щодо індексації доходів населення з метою підтримки купівельної спроможності;

- Закону №1282-ХІІ, оскільки у ньому визначено, що індексації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення);

- Порядку №1078, у якому передбачено, що індексації підлягають грошові доходи, що не мають разового характеру, включаючи грошове забезпечення військовослужбовців.

Скаржник наголошує, що індексація має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності грошового забезпечення. Тому, індексація повинна враховуватися у складі місячного грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова допомога. Неврахування індексації призводить до того, що за обрахункову величину береться знецінене місячне грошове забезпечення.

Скаржник просить Верховний Суд сформувати правовий висновок щодо застосування положень частини другої статті 118 КЦЗ України, підпункту 2 пункту 2 та абзацу першого пункту 3 Порядку №908 та субсидіарного застосовування положень спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), а саме - Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, Порядку №1078 при вирішенні питання включення індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення як обрахункової величини, з якого здійснюється обрахунок одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у подібних правовідносинах.

Скаржник також стверджує, що суди не врахували правову позицію Верховного Суду, яка викладена у наступних постановах:

- у постанові Верховного Суду від 15 липня 2025 року у справі №560/678/24 у подібних правовідносинах Суд скасував постанову апеляційного суду, зазначивши, що ним не з`ясовано змісту спірних правовідносин, оскільки позивач не вимагав індексації саме одноразової грошової допомоги;

- у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 11 грудня 2019 року у справі №638/5794/17, від 27 грудня 2019 року у справі №643/11749/17, від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17, від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19, від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18, від 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19 сформовано позицію щодо субсидіарного застосування законів про індексацію та включення індексації до складу місячного грошового забезпечення, яке є розрахунковою величиною для військовослужбовців Збройних Сил України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статті 18 Закону №2017-III, статей 2, 4, 6 Закону №1282-ХІІ, частини другої статті 118 КЦЗ України, пунктів 2, 3 Порядку №908, пунктів 1, 2, 5 Порядку №1078, перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 11 грудня 2019 року у справі №638/5794/17, від 27 грудня 2019 року у справі №643/11749/17, від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17, від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19, від 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19, від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18, від 15 липня 2025 року у справі №560/678/24, а також з метою формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі №560/15068/24.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі №560/15068/24 за позовом ОСОБА_1 до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

3. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/15068/24.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

С.М. Чиркін