Справа № 439/1188/25
Суддя: Рахімова О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 439/1188 /25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Рахімової О.В..,

з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б.,

представника позивача Мидзки Р.В.,

позивача ОСОБА_1

свідка Іванів Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди, адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мидзки Романа Володимировича до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Відділення поліції № 1 (Броди) Золочівського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 4989323 від 16.06.2025 року,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4969323 від 16 червня 2025 року. Судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як Правил дорожнього руху України вказаних у постанові, позивач не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник позивача зазначає, що пунктом 26.3 ПДР вказано, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Представник позивача вказав, що постанова про притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 26.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав та пояснив, що він є водієм-експедитором служби доставки "Нова Пошта, яка належить ФОП ОСОБА_2 у м. Броди. Відповідно до маршрутного листа був зобов`язаний доставити товар на замовлення ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому він правомірно заїхав у пішохідну зону вул. Золота у м. Броди з метою доставки вантажу до магазину МТА.ЮА, який належить ФОП ОСОБА_3 .

Представник позивача адвокат Мидзка Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначивши, що підтвердження витрат на правничу допомогу подасть після складення повного рішення.

Представник відповідача старший інспектор СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Назар Сухович в судове засідання не з`явився, 16.07.2025 року суду подано відзив в якому просить розглядати даний позов без участі представника відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області. В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву покликається на те, що відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Частиною другою статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, представник відповідача наголошує на те, що 16.06.2025 року під час несення служби в м. Броди, по вулиці Золота, Золочівського району, Львівської області, було виявлено автомобіль «Рено Кенгу», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким, як встановлено, керував позивач по справі та який був припаркований у пішохідній зоні, здійснивши туди заїзд в супереч вимогам п. 11.13 Правил дорожнього руху України.

Представник відповідача зазначає, що П.26.3 Правил дорожнього руху України вказує на те, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначені зоні, однак абзац 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року вказує, що до компетенції міських рад та їх органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху, належить організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, тому органами місцевого самоврядування, для забезпечення безпеки пішоходів, зі сторони вулиці Щурата на вулицю Золота, було встановлено дорожні споруди, що унеможливлюють в`їзд у пішохідну зону транспортним засобам, а як видно на фото, що долучена до матеріалів справи стороною позивача, на вулиці Золота м. Броди, дані дорожні споруди, на момент перебування автомобіля «Рено Кенгу» H.3.BC1657TK на вулиці Золота - були самовільно розсунені в сторони.

Представник відповідача наголошує, що відповідно до маршрутного листа «Броди АО місто» від 16.06.2025 року водій - експедитор ОСОБА_1 був зобов`язаний доставити товар на замовлення ФОП ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , (п.23 маршрутного листа), у якому вказано, що вантаж складався з 4 місць, тобто 4 ящиків, однак в ньому також і зазначено, що вантажем являлися аксесуари для мобільних телефонів, що не являється великогабаритним вантажем, а тому була можливість скористатися вантажним ручним візком для доставлення товару, та здійснити доставку не наражаючи на небезпеку пішоходів рухом транспорту по пішохідній зоні, і без порушень Правил дорожнього руху України.

Щодо стягнення судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, представник відповідача звертає увагу суду на те, що стороною позивача не доведено належними доказами факт реальності надання послуг з правової допомоги, за які позивач міг понести або поніс втрати на суму 4000 гривень.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши позивача , його представника та свідка ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що дійсно працював раніше консультантом у магазині ФОП ОСОБА_3 і в той день допомагав позивачу знайти вільне місце для паркування по сусідній вулиці по АДРЕСА_2 , але воно було вільне, тому прийшлось заїжджати на пішоходну зону по вулиці Золотій м. Броди, до їх магазину, для розвантаження товару, при закінченні розвантаження під`їхала поліція та склала протокол на позивача, як водія, який протиправно їздить по пішохідній зоні, хоча позивач просто доставив товар, до входу магазину, який є єдиним з центральної сторони, іншого входу нема, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 4989323 від 16.06.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , 16.06.2025 року о 10:27 год. в м. Броди, по вул. Золота, Золочівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом «Рено Кенгу» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 здійснив рух по пішохідній зоні чим порушила п.п. 11.13. ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує права позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 16.06.2025 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за рух транспортним засобом у пішоходній зоні.

З аналізу доводів позовної заяви вбачається, що інспектор поліції не встановив, що водій ОСОБА_1 є водієм-експедитором служби доставки "Нова Пошта, яка належить ФОП ОСОБА_2 у м. Броди. Інспектор не встановив, що відповідно до маршрутного листа Броди АО місто від 16.06.2025 р., водій-експедитор ОСОБА_1 був зобов`язаний доставити товар на замовлення ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (п. 23 маршрутного листа). У маршрутному листі вказано, що вантаж складається з 4 місць, тобто 4 ящиків. Відмітка про успішну доставку вантажу виконується на програмному рівні, витяг про операцію не видається.

Представник позивача стверджується, що водій ОСОБА_1 правомірно відносить себе до водіїв, які керують транспортними засобами, які здійснюють обслуговування громадян і підприємств. За даних обставин він правомірно заїхав у пішохідну зону вул. Золота у м. Броди з метою доставки вантажу до магазину МТА.ЮА, який належить ФОП ОСОБА_3 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продавців-консультантів у магазині МТА.ЮА, який належить ФОП ОСОБА_3 та який знаходиться у АДРЕСА_1 , вбачається, що у цьому магазині відсутній інший вхід, крім центральних дверей, що виходить тільки на вулицю Золоту міста Броди.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 ПДР України судом як доказ до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення, відсутнє відео чи фото, переміщення захсних споруд.

Аналогічну правову позицію у висловив Верховний Суд у своїй Постанові 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17, де вказанв, що "… саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.".

Відтак, беручи до уваги те, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем суду не надано, а обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі представником позивача подано платіжну інструкцію № 0.3.1 від 20.06.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 вказано, що відповідно до положень ст.ст.3,5 Закону «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові відступила від правового висновку Верховного Суду України від 13.12.2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарження позивачем та відповідачем судового рішення. Ставка судового збору у даному випадку становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за вимогу про скасування постанов в сумі 605,60 грн.

Таким чином, 605,60 грн. (1211,20 - 605,60=605,60 грн.) є надміру сплачений судовий збір, який згідно зі статтею 7 Закону України "Про судовий збір" може бути повернуто позивачу лише за його клопотанням. Однак на час постановлення цього рішення позивачем такого клопотання до суду не подано. Суд роз`яснює позивачу про те, що вона вправі подати таке клопотання до суду й після ухвалення судом рішення в цій адміністративній справі.

З огляду на задоволення позову позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 605,60 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 адвоката Мидзки Романа Володимировича до Головного управління Національної поліції у Львівській області; Відділення поліції № 1 (Броди) Золочівського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 4989323 від 16.06.2025 року - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕНА № 4989323 від 16 червня 2025 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адресо місця реєстрації : АДРЕСА_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: пл. Григоренка, 3, м. Львів, .

Відповідач: Відділення поліції № 1 (Броди) Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, місцезнаходження: Львівська область , Золочівський район, м. Броди, майдан Свободи, 10.

Суддя О.В. Рахімова