Справа № 400/1996/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/1996/25

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В. Дата і місце ухвалення: 30.06.2025р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити і виплачувати пенсію по інвалідності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови від призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі пенсійної справи позивача та подання ІНФОРМАЦІЯ_1 №6650 від 23.01.2025р. для призначення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області призначити та виплачувати з 28 січня 2025 року ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі пенсійної справи позивача та подання ІНФОРМАЦІЯ_1 №6650 від 23.01.2025р. для призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він являється інвалідом 3 групи та отримував пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В лютому 2022 року ОСОБА_1 був добровільно призваний на військову службу, під час проходження якої у встановленому порядку був визнаний інвалідом 3 групи через захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, на період до 01.07.2024р. Після 01.07.2024р. повторну МСЕК ОСОБА_1 не проходив на підставі п.3 постанови КМУ від 08.03.2022р. №225. Після звільнення позивача з військової служби за станом здоров`я в січні 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав до ГУ ПФУ в Миколаївській області подання №6650 від 23.01.2025р. про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності на підставі Закону №2262-ХІІ. Однак, відповідач рішенням від 03.02.2025р. відмовив у призначенні відповідного виду пенсії з посиланням на те, що на день звернення за призначенням пенсії позивач не визнаний особою з інвалідністю. Відмову територіального органу ПФУ у призначенні пенсії ОСОБА_1 вважає протиправною та зазначав, що враховуючи вимоги постанови КМУ від 15.11.2024р. №1338 інвалідність 3 групи внаслідок війни позивача продовжується до 01.11.2025р. (кінцевого строку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 03.02.2025р. №08/03-08р.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області з 28.01.2025р. призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі пенсійної справи позивача та подання ІНФОРМАЦІЯ_1 №6650 від 23.01.2025р. для призначення пенсії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 30.06.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що згідно виписки з акту МСЕК до довідки серії 12 ААГ №511578 інвалідність ОСОБА_1 встановлена до 01.07.2024р. А відтак, на день звернення 28.01.2025р. за призначенням пенсії позивач не визнаний особою з інвалідністю, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про незаконність рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 03.02.2025р. №08/03-08р.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Миколаївській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що в апеляційній скарзі територіальний орган ПФУ свідомо ігнорує положення п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024р. №1338. На підставі вказаної норми інвалідність ОСОБА_1 3 групи внаслідок війни продовжується до 01.11.2025р.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 являється інвалідом 3 групи та отримував пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.02.2024р. позивач був призваний на військову службу, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022р. №36.

В період проходження військової служби, 12 червня 2023 року позивач МСЕК був визнаний інвалідом 3 групи через захворювання, пов`язані із проходженням військової служби, на період до 01 липня 2024 року.

25 січня 2024 року ОСОБА_1 МСЕК був визнаний інвалідом 3 групи через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини, на період до 01 липня 2024 року (відбулася зміна причинного зв`язку захворювання), що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК №656645 та копією довідки до акту огляду МСЕК №511578, копією посвідчення інваліда 3 групи внаслідок війни № НОМЕР_2 .

Після 01.07.2024р. повторну медико-соціальну експертну комісію позивач не проходив.

Постановою військово-лікарської комісії від 08 жовтня 2024 року позивач визнаний непридатним до військовій служби з виключенням з військового обліку.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 жовтня 2024 року №144-РС позивача звільнено з військової служби у відставку на підставі п.п. «б» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

23 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 направив до ГУ ПФУ в Миколаївській області пенсійну справу позивача з поданням №6650 від 23.01.2025р. про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 03 лютого 2025 року №08/03-08р ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ, з посиланням на те, що станом на день звернення за призначенням пенсії, 28.01.2025р., ОСОБА_1 не визнаний особою з інвалідністю. А відтак, права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ він не має.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки інвалідність ОСОБА_1 була встановлена 25.01.2024р., тобто до набрання законної сили Постанови КМУ №1338 (26.11.2024р.), строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, тому позивач зобов`язаний пройти медогляд у період з 01.04.2025р. до 01.11.2025р. для оцінювання повсякденного функціонування. З вказаного слідує, що до 01.11.2025р. інвалідність позивачу продовжена, а тому протиправною є відмова ГУ ПФУ в Миколаївській області у призначенні йому пенсії по інвалідності на підставі Закону №2262-ХІІ з підстав того, що ОСОБА_1 не визнаний особою з інвалідністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно ст.26 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.

Згідно пункту 2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року №10-1) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Пунктом 11 розділу І Порядку №3-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку №3-1 для призначення пенсії по інвалідності орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від медико-соціальної експертної комісії виписку з акта огляду МСЕК про визнання заявника особою з інвалідністю.

Як вже зазначалося, в період проходження військової служби ОСОБА_1 25.01.2024р. була встановлена інвалідність 3 групи через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини, строком до 01.07.2024р. В підтвердження вказаної обставини до територіального органу ПФУ надано виписку з акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ №511578.

Відмовляючи в призначенні позивачу пенсії по інвалідності на підставі Закону №2262-ХІІ ГУ ПФУ в Миколаївській області зазначило, що на день звернення за призначенням пенсії позивач не визнаний особою з інвалідністю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність такої відмови відповідача, оскільки пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024р. №1338 установлено, що у разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. №225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях: чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

Незалежно від дати прийняття рішення про встановлення інвалідності (із зазначенням строку повторного огляду) для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується на період проходження ними військової служби (служби) та протягом 60 календарних днів з дати звільнення з військової служби (служби) або до дати проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки інвалідність ОСОБА_1 була встановлена 25.01.2024р., тобто до набрання чинності Постановою №1338 (26.11.2024р.), строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, тому позивач зобов`язаний пройти медогляд у період з 01.04.2025р. до 01.11.2025р. для оцінювання повсякденного функціонування. До 01.11.2025р. інвалідність позивача вважається продовженою.

А відтак, твердження апелянта про правомірність відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності на підставі Закону №2262-ХІІ з підстав того, що він не вважається особою з інвалідністю, є такими, що не ґрунтуються на нормам матеріального права.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Миколаївській області таких висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 30.06.2025р. колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук