Справа № 460/9506/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2025 року м. Рівне №460/9506/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фермерського господарства ГОЛДФІЛД до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства ГОЛДФІЛД (далі Позивач) до Рівненської митниці (далі Відповідач), в якому Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: Рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 № UA204080/2025/000002/1; Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2025/000181.

Стислий виклад позиції Позивача.

Позивач зазначає, що з метою митного оформлення товарів декларант подав до митного органу МД разом з документами, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом винесене Рішення про коригування митної вартості та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Відповідач безпідставно поставив під сумнів увесь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи; митним органом не доведено обставин, які свідчили б про існування обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товарів за ціною договору; надані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували правильність числових значень митної вартості товарів; тому рішення митного органу є протиправними та підлягають скасуванню. Просив задовольнити позов повністю.

Стислий виклад заперечень Відповідача.

Відповідач зазначає, що подані декларантом до митного оформлення документи містили розбіжності та неточності, що слугувало безумовною підставою для витребування додаткових документів, які не надані у повному обсязі. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатами проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно винесене Рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення декларантом митної вартості товарів. Рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 12.06.2025 клопотання Рівненської митниці про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання залишене без задоволення.

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Фермерським господарством «ГОЛДФІЛД» (Покупець) та нерезидентом Ing. Jiri Bartak, Чехія (Продавець) укладений Договір купівлі продажу №012/2025 від 17.04.2025 (далі Договір), предметом продажу (розділ І Договору) якого є самохідний обприскувач Tecnoma Laser 4240, заводський номер: VXA111K15L1001579, кількість мотогодин: 2750 за купівельною ціною згідно з розділом ІІ Договору 72 000 євро.

Відповідно до розділу ІІІ Договору сторони домовилися про оплату наступним способом: на підставі авансової рахунок-фактури № 2250001 до 25.04.2025. Рахунок-фактуру - податковий документ - продавець зобов`язаний виставити негайно після сплати авансу. Відповідно ро розділу IV Договору умови поставки: EXW Velke Chvalovice. Вартість навантаження включено в ціну товару.

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту товару уповноваженою Фермерським господарством «ГОЛДФІЛД» - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЮАЛОС» в порядку електронного декларування подано до Рівненської митниці митну декларацію №25UA47U2 від 02.05.2025 (далі МД №25UA47U2), згідно з якою заявлено до митного оформлення одну одиницю товару: графа 31: 1. Самохідний обприскувач на колісному ходу, марка - TECNOMA; модель LASER 4240, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 , що був у використанні, рік виготовлення - 2020, модельний рік виготовлення - 2020, тип двигуна - дизельний, номер двигуна - 12599411, об`єм двигуна - 6057см3, потужність двигуна - 180kW; транспортна швидцість - 40 км/год, колісна формула - 4x4; повна маса - 15800 кг; кількість місць, включаючи місце водія - 1; ширина захвату (довжина штанги) -28 м, об`єм основного бака для робочого розчину - 4200 літрів, продуктивність насоса - 240 л/хв, кількість секцій на обприскування - 7, транспортна висота - 4.1м, діапазон зміни ширини колії - 180-225см, призначення - для використання в сільському господарстві (для внесення засобів захисту рослин на великих площах зернових, технічних культур і цукрового буряка). Не призначений для військових цілей та не є товаром подвійного використання, не містить у своєму складі радіоелектронних передавачів або передавачів та приймачів. Для зручності транспортування в частково розібраному стані; графа 42: Ціна товару 72000,00 євро.

Митну вартість товару визначено декларантом за основним методом визначення митної вартості товару за ціною договору.

До МД №25UA47U2 декларантом надані документи:

рахунок-фактура (податковий документ про експорт з зазначенням країни походження товару) № 10250055 від 24.05.2025;

транспортний документ CMR000081;

договір перевезення вантажу № 2/25-п від 21.04.2025;

заявка 1 від 21.04.2025 на перевезення;

рахунок № 00050 від 25.04.2025;

договір купівлі-продажу № 012/2025 від 17.04.2025 з перекладом;

додаткова угода № 1 від 17.04.2025 до договору купівлі-продажу № 012/2025 від 17.04.2025 з перекладом;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.04.2025;

лист ТОВ «ГЮАЛОС» № 70 від 01.05.2025;

лист ТОВ «ГЮАЛОС» № 71 від 01.05.2025;

фото самохідного обприскувача Tecnoma Laser 4240 та шилдиків в кількості 6 шт. та опис характеристик техніки;

експортна декларація країни відправлення 25CZ61000008WQQBA5.

05.05.2025 до митного оформлення було додатково додано SWIFT про виконання платіжної інструкції № 21 від 24.04.2025 з відміткою банку про виконання щодо переказу коштів ФГ «ГОЛДФІЛД» продавцю на виконання Договору №012/2025 від 17.04.2025.

Декларанту надійшло електронне «Повідомлення декларанту», в якому зазначено, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МКУ контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією № 25UA47U2, встановлено наступне:

відповідно до Розділу III Контракту від 17.04.2025 №012/2025 розрахунок за поставлений товар здійснюється на підставі авансового рахунку фактури №2250001. Цей документ, що стосуються оцінюваного товару до митного оформлення не надано;

на згенерований системою АСУР ризик декларантом був наданий оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 25.04.2025 №UBJ888193, що не відповідає заявленому в графі 44 митної декларації під кодом 2800 документу від 26.01.2021 №UBJ888193, також в Розділі III Контракту від 17.04.2025 №012/2025 зазначений технічний паспорт №ZA233000, який передається разом із транспортним засобом і до митного оформлення також не надано;

в поданому до митного оформлення рахунку про транспортні витрати від 25.04.2025 № 00050 заявлено про вартість перевезення по маршруту від міста Колін (Чехія) до міста «Дубно» (Україна), що не відповідає відомостям, вказаним у митній декларації (графа 20 EXW Velke CHvalovice CZ), графи 4 CMR000081 від 25.04.2025, заяві на перевезення №1 від 21.04.2025( Маршрут Velke CHvalovice (Чехія)-Дубно (Україна);

у надісланій декларантом до митної декларації платіжній інструкції №21 від 24.04.2025 відсутній підпис та печатка платника. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості;

згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р;

враховуючи викладене, необхідно надати: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) банківські платіжні документи або інші платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) документи, що підтверджують вартість перевезення за маршрутом Velke CHvalovice (Чехія)-Дубно (Україна); 5) авансовий рахунок-фактури №2250001, зазначений у Контракті від 17.04.2025 №012/2025; 6) технічний паспорт №ZA233000, вказаний в Розділі III Контракту від 17.04.2025 №012/2025; 7) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.01.2021 № НОМЕР_2 ;

у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларанту надіслана Консультація, в якій зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за митною вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з наявністю неточностей у поданих до митного оформлення документах.

У відповідь на письмове повідомлення Рівненської митниці уповноважена особа ТОВ «ГЮАЛОС» з супровідним листом додатково надала до митного оформлення наступні документи:

платіжна інструкція №21 від 24.04.2025 з підписом та печаткою платника та відміткою банку;

SWIFT до платіжної інструкції №21 від 24.04.2025 з підписом та печаткою платника та відміткою банку про виконання;

виписка з бухгалтерської документації вих.№53 від 09.05.2025;

уточнюючий рахунок про транспортні витрати від 25.04.2025 № 00050 за маршрутом Velke CHvalovice (Чехія)-Дубно (Україна);

авансовий рахунок-фактура №2250001 від 17.04.2025;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.01.2021 № НОМЕР_3 ;

акт про надання послуг перевезення №00050 від 28.04.2025;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.04.2025 (в гр.44 помилково вказано дата реєстрації транспортного засобу - 26.01.2021);

свідоцтво про внесення до реєстру сільськогосподарського підприємця видане фізичній особі Інж. Їржі Бартак, реєстраційний номер:04482/ZU/2006, дата внесення підприємця до реєстру: 18.04.2025 з перекладом.

Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204080/2025/000002/1 від 09.05.2025 (далі Рішення №UA204080/2025/000002/1).

За результатами перевірки митної декларації №25UA47U2 від 02.05.2025, а також наданих декларантом документів, Рівненською митницею сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2025/000181 (далі Картка відмови), з таких причин: Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994р., а надані до митного оформлення документи, містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 № UA204080/2025/000002/1 відповідно до вимог Розділу ІІІ (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ ІІІ (статті 49 66),статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12).

Графа 33 Рішення №UA204080/2025/000002/1 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р;

2) - подані до митного оформлення документи містять неточності:

в наданому авансовому рахунку-фактурі немає посилання на контракт від 17.04.2025 № 012/2025 та відсутній ідентифікаційний номер транспортного засобу, що не дає змоги пов`язати з обприскувачем Tecnoma LASER 4240, поданим до митного оформлення;

до митного оформлення подано два рахунки про транспортні витрати від 25.04.2025 №00050 з однаковими реквізитами, але з різними маршрутами перевезення;

платіжна інструкція від 24.05.2025 № 21 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземні валюті - це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця. Будь-яких інших банківських платіжних документів до митного оформлення не надано;

в Акті про надання послуг перевезення від 25.04.2025 № 00050 зазначена дата розвантаження товару 28.04.2025 та виконання всіх наданих послуг по перевезенню, станом на 09.05.2025 товар знаходиться в зоні митного контролю митного поста «Дубно» та не розвантажений.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень Рішення №UA204080/2025/000002/1 та Картки відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Стаття 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України): «Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Частина перша статті 51 МК України: «Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу».

Частина перша статті 52 МК України: «Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою».

Частина друга статті 52 МК України: «Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації».

Частина перша статті 53 МК України: «У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення».

Частина друга статті 53 МК України: «Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Вказані норми МК України визначають обов`язок декларанта подати до митного органу достовірні відомості щодо визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частина перша статті 54 МК України: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Частина друга статті 54 МК України: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу».

Частина перша статті 58 МК України: «Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів».

Частина друга статті 58 МК України: «Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні».

Частина п`ята статті 54 МК України: «Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю».

Частина третя статті 53 МК України: «У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Отже, підставами для витребування у декларанта додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, є:

документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості;

наявність у документах ознак підробки;

документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

При цьому, частина третя статті 53 МК України не визначає такої підстави для витребування додаткових документів, як наявність у поданих декларантом документах «неточностей».

Норми МК України визначають, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Норми МК України також свідчать про те, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно (достовірно) визначив митну вартість товару.

Так, в оскаржуваному Рішенні №UA204080/2025/000002/1 зазначено, що декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що після отримання декларантом Повідомлення, останній надані документи:

рахунок-фактура № 10250055 від 24.05.2025 на суму 72000,00 євро, який ідентифікує імпортований товар, а також містить інформацію про вже сплачений аванс у сумі 72000,00 євро;

договір купівлі-продажу № 012/2025 від 17.04.2025, який ідентифікує імпортований товар, з зазначеною купівельною ціною згідно з розділом ІІ Договору 72 000 євро;

експортна декларація країни відправлення 25CZ61000008WQQBA5 від 25.05.2025 ідентифікує імпортований товар та в графі 46 якої зазначена статистична вартість в чеських кронах 1 804 900 CZK, яка включає фактурну вартість та може включати додаткові витрати, наприклад, послуги з митного оформлення. Згідно з даними Європейського центрального банку, середній курс EUR/CZK у квітні 2025 року коливався в межах 24,92925,081;

SWIFT про виконання платіжної інструкції № 21 від 24.04.2025 на суму 72000,00 євро, в призначенні платежу якої вказане найменування імпортованого товару та реквізити Договору;

платіжна інструкція №21 від 24.04.2025 на суму 72000,00 євро. Платіжний документ, можна ідентифікувати з даною поставкою, тому що в ньому вказана сума платежу, що зазначена в Договорі, авансовому рахунку-фактурі і рахунку-фактурі, призначення платежу містить найменування імпортованого товару та реквізити Договору;-

виписка з бухгалтерської документації вих.№53 від 09.05.2025 по рахунку 3712 "Розрахунки за виданими авансами в іноземній валюті" у розрізі контрагента Ing. Jiri Bartak, аванс у сумі 72000,00 євро, числове значення відповідає купівельній вартості згідно з Договором, авансовому рахунку-фактурі, платіжній інструкції № 21 від 25.04.2025 та SWIFT;

авансовий рахунок-фактура №2250001 від 17.04.2025 на суму 72000,00 євро, номер рахунку і сума відповідає даним, які зазначені в Договорі.

В оскаржуваному Рішенні №UA204080/2025/000002/1 зазначено: в наданому авансовому рахунку-фактурі немає посилання на контракт від 17.04.2025 № 012/2025 та відсутній ідентифікаційний номер транспортного засобу, що не дає змоги пов`язати з обприскувачем Tecnoma LASER 4240, поданим до митного оформлення.

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 МК України, серед яких рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Комерційні документи - документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Ці документи оформляє на своєму бланку продавець, а покупець на підставі їх здійснює оплату. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі.

Враховуючи те, що в розділі ІІІ Договору є посилання на авансовий рахунок фактуру №2250001 і відповідно до розділу І Договору предметом продажу є одна одиниця товару, тому твердження митниці про відсутність у рахунку-фактурі № 2250001 від 17.04.2025 посилання на контракт від 17.04.2025 № 012/2025 та відсутність ідентифікаційного номеру транспортного засобу не дає змоги пов`язати з обприскувачем Tecnoma LASER 4240, поданим до митного оформлення, є безпідставними.

В оскаржуваному Рішенні №UA204080/2025/000002/1 зазначено: до митного оформлення подано два рахунки про транспортні витрати від 25.04.2025 №00050 з однаковими реквізитами, але з різними маршрутами перевезення.

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що до митного оформлення подано два рахунки про транспортні витрати від 25.04.2025 №00050 з однаковими реквізитами, але з різними маршрутами перевезення. Перевізник спочатку зазначив у рахунку від 25.04.2025 №00050 маршрут від міста Колін (Kolin, Чехія), а не Велке Хваловіце (Velke Chvalovice, Чехія). Тобто перевізник зазначив не село Велке Хваловіце (Velke Chvalovice, Чехія), яке знаходиться в Колінському повіті, а саме місто Колін (Kolin, Чехія), що свідчить про те, що це не різні маршрути переміщення, а один маршрут, за яким перевізник помилково узагальнив місце поставки, зазначивши місто Колін. Відповідно, за зверненням ФГ «ГОЛДФІЛД», перевізником уточнено маршрут перевезення, який відповідає зазначеному в заявці на перевезення №1 від 21.04.2025 і виправлено рахунок в частині маршруту перевезення, який залишився з тими самими реквізитами і сумою, і який був доданий декларантом, як уточнюючий, до МД № 25UA47U2 від 02.05.2025.

При цьому, вартість перевезення, не зважаючи на помилкову неточність зазначеного маршруту перевізником, у рахунку від 25.04.2025 №00050, була вказана правильно і відповідала вартості фрахту, зазначеному у заявці на перевезення №1 від 21.04.2025 по маршруту Velke Chvalovice (Чехія) Дубно (Україна) 1000 євро по курсу міжбанку на дату рахунку, що становить 47542,00 грн.

Отже, 25.04.2025 помилка перевізника щодо неточності маршруту (помилкового узагальнення місця поставки) з подальшим його уточненням, не вплинула на числове значення складової митної вартості товару.

В оскаржуваному Рішенні №UA204080/2025/000002/1 зазначено: платіжна інструкція від 24.05.2025 № 21 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземні валюті - це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця. Будь-яких інших банківських платіжних документів до митного оформлення не надано.

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що надана до митного оформлення платіжна інструкція №21 від 24.04.2025 є належним документом, оскільки в призначенні платежу вказане найменування імпортованого товару і реквізити Договору, вартісний показник узгоджується з тим, що вказаний в Договорі та у авансовому рахунку-фактурі № 2250001 від 17.04.2025 72000 євро.

Було також додатково надано SWIFT до платіжної інструкції № 21 від 24.04.2025 щодо переказу коштів на виконання Договору №012/2025 від 17.04.2025 з відміткою банку про виконання.

Відповідно до розділу ІІІ Договору рахунок-фактуру - податковий документ - продавець зобов`язаний виставити негайно після сплати авансу. Дата рахунку фактури податкового документу №10250055, який наданий до митного оформлення 24.04.2025, що підтверджує отримання коштів продавцем згідно з умовами Договору.

При цьому, на звернення ФГ «ГОЛДФІЛД» Продавець нерезидент надав виписку з банківського рахунку від 24.04.2025, яка підтверджує отримання ним коштів від Позивача: попередня оплата за самохідний обприскувач Tecnoma Laser 4240 згідно з Договором №012/2025 від 17.04.2025 у сумі 72000,00 євро.

В оскаржуваному Рішенні №UA204080/2025/000002/1 зазначено: в Акті про надання послуг перевезення від 25.04.2025 № 00050 зазначена дата розвантаження товару 28.04.2025 та виконання всіх наданих послуг по перевезенню, станом на 09.05.2025 товар знаходиться в зоні митного контролю митного поста «Дубно» та не розвантажений.

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що декларантом був наданий Акт про надання послуг перевезення від 28.04.2025 № 00050, в якому зазначена дата розвантаження товару 28.04.2025. Розвантаження товару було дозволено на підставі листа ТОВ «ГЮАЛОС» вих. № 60 від 28.04.2025 і здійснено 28.04.2025. Відповідно послуги по перевезенню були виконані і перевізник оформив акт.

Натомість, Акт про надання послуг перевезення саме від 25.04.2025 декларантом взагалі не подавався; митному органу надано акт від 28.04.2025.

Отже, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що подані декларантом документи разом з МД №25UA47U2 та додатково надані документи на вимогу митного органу, у повній мірі відображали ціну товарів та підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.

Зазначені митним органом підстави для витребування додаткових документів та підстави для коригування митної вартості імпортованих товарів не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки декларант надав усі належні документи, які підтверджували заявлену митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості товарів.

При витребуванні у декларанта додаткових документів Рівненською митницею не зазначено, які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, які ознаки підробки наявні у цих документах і з чого це слідує, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Зазначивши про вищенаведені розбіжності, відповідач не зазначає як це впливає на визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору.

Частина шоста статті 54 МК України: «Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості».

Частина сьома статті 54 МК України: «У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично».

Частина перша статті 55 МК України: «Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів».

Частина друга статті 55 МК України: «Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду».

Частина перша статті 256 МК України: «Відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом».

Частина дванадцята статті 264 МК України: «У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів».

Отож прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Проте, оскаржуване Рішення №UA204080/2025/000002/1 не містить інформації про те, які саме основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів відповідно до переліку частини другої статті 53 МК України, не були подані; не вказано причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору; які конкретні розбіжності містили подані декларантом документи, що впливали саме на визначення митної вартості товарів та стосувалися числових значень складових митної вартості товарів.

Митний орган не надав доказів на підтвердження обставин, що декларантом зазначено не всі складові числового значення митної вартості товарів, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

У розділі ІV графи 33 оскаржуваного Рішення №UA204080/2025/000002/1 зазначено, що за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ. З метою випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, 09.05.2025 уповноваженою особою декларанта подано митну декларацію № 25UA18U0, відповідно до якої сплачено самостійно нараховані митні платежі та різницю між ними та митними платежами, нарахованими митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х Митного кодексу України на строк 90 днів з дня випуску товарів. Різниця між сумами платежів нарахованими за митною вартістю визначеною декларантом і митною вартістю визначеною митним органом (графа B «ПОДРОБИЦІ РОЗРАХУНКІВ») становить 886185,56 грн. ((170420,30 + 715765,26) (163214,56 + 685501,14)).

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж заявлена декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролюючим органом митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

При цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товарів (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 червня 2012 р. за № 883/21195) затверджені: форма рішення про коригування митної вартості товарів; Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів; Перелік додаткових складових до ціни договору (далі Правила).

Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

«У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні».

Суд зазначає, що оскаржуване Рішення №UA204080/2025/000002/1 не містять інформації про те, які саме основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів не були подані; не вказано пояснень щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, які впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Оскаржуване Рішення №UA204080/2025/000002/1 не містить зазначення послідовності застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Частина перша статті 57 МК України: «Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний».

Частина друга статті 57 МК України: «Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції)».

Частина третя статті 57 МК України: «Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу».

З системного аналізу наведених норм МК України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У даному випадку декларантом надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а контролюючий орган не обґрунтував наявності у поданих документах розбіжностей чи неповноти відомостей, що зазначені у них.

Суд констатує, що оскаржуване Рішення №UA204080/2025/000002/1 не відповідає принципу «обґрунтованості».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень».

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь Позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 10634,23 грн, сплачена відповідно до платіжної інструкції від 30.05.2025 №2572.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фермерського господарства ГОЛДФІЛД (вулиця Семидубська, 95, місто Дубно, Рівненська область, 35604 ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; код ЄДРПОУ ВП 43958370) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці: Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 № UA204080/2025/000002/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2025/000181.

Стягнути на користь Фермерського господарства ГОЛДФІЛД суму судового збору у розмірі 10634 грн 23 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 вересня 2025 року

Суддя К.М. Недашківська