Справа № 520/23688/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року, м. Харків Справа № 520/23688/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши у порядку письмового спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМО-ПЛЮС" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2024/000493/2 від 12.08.2024 р.;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000600 від 12.08.2024 р.;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 13800,64 грн. та зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 04.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. Вказану ухвалу надіслано сторонам на їх електронну адресу.

Відповідач 20.09.2024 через систему "Електронний суд" надав відзив на позовну заяву.

Позивач 24.09.2024 через систему "Електронний суд" подав відповідь на відзив.

Оскільки у період з 18.09.2024 по 20.09.2024, 25.09.2024 по 28.09.2024, з 14.11.2024 по 15.11.2024 суддя перебувала у відрядженні, з 23.09.2024 по 24.09.2024, 13.11.2024, 31.12.2024, з 24.02.2024 по 09.03.2025, з 11.03.2025 по 16.03.2025, з 31.03.2025 по 02.04.2025, з 07.04.2025 по 18.04.2025, з 02.06.2025 по 10.06.2025, з 21.07.2025 по 25.07.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці, з 07.10.2024 по 11.10.2024, 27.01.2025, з 10.02.2025 по 14.02.2025, 28.02.2025 суддя перебувала на навчанні, у період з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 25.02.2025 по 28.02.2025 та з 01.03.2025 по 10.03.2025, 17.03.2025 по 19.03.2025, з 07.04.2025 по 25.04.2025 суддя перебувала на лікуванні, у відпустці з 02.06.2025-10.06.2025, 03.07.2025-04.07.2025, 21.07.2025-25.07.2025, 06.08.2025-08.08.2025, 25.08.2025-27.08.2025 - розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відрядження, відпустки, навчання та лікування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позиція позивача

В обґрунтування позову позивач зазначив, що при здійсненні митного оформлення товарів надав всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржуване рішення та картку відмови, як наслідок, неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Заперечення відповідача

Відповідач заперечує позовні вимоги та зазначає, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Також відповідач зазначив, що заявлені витрати на правничу допомогу в сумі 60 000 грн є необґрунтовано завищеними.

Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 12.08.2024 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ВІМОПЛЮС» () була подана митна декларація за 24UA67U на товари 1: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів роз..» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 2: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин: корм для собак та котів, розфасований:..» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 3: « 1. Вироби з натуральної шкіри: жувальні засоби для чищення зубів собак у вигляді:..» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 4: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів розфасований:..» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 5: « 1. Сіль, не призначена для приготування, консервування, не для хімічних перетворень..» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 7: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів розфасований для роздрібної торгівлі, інші...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 8: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів розфасований...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 9: « 1. Роги тварин для годування тварин, розфасований для роздрібної торгівлі: Ласощі Trixie...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 10: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів роз...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 11: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин: корм для собак та котів, розфасований...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 12: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин: корм для собак...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 13: « 1. Продукти тваринного походження для годування тварин, розфасований для роздрібної...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 14: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів розфасований...» код згідно з УКТ ЗЕД , на товари 15: « 1. Продукти, що використовуються для годівлі тварин, корм для собак або котів роз...» код згідно з УКТ ЗЕД , що надійшло на адресу ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» за зовнішньоекономічним контрактом з підприємством VIOLA Sp. z o.o., ul. Rolnicza 10, 22-600 Tomaszow Lubelski, Polska.

Разом з митною декларацією були подані до митного контролю та митного оформлення наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД: Пакувальний лист (Packing list) VIMD/000001/08/2024 від 08.08.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) VIMD/000001/08/2024 від 08.08.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 628413 від 08.08.2024; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) VIMD/000001/08/2024 від 08.08.2024; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/AT/0090730 від 08.08.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №1 від 23.08.2023; Договір про надання послуг митного брокера 30101 від 30.10.2023; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації 11760466 від 09.08.2024; опис від 12.08.2024; Копія митної декларації країни відправлення 24PL301010E0961039 від 08.08.2024; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UA67U7 від 12.08.2024.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №24UA67U від 12.08.2024, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): Підстава: Перелік індикаторів ризику. Індикатор 2.3.1. Компанія тільки розпочала свою діяльність. Індикатор 3.3.4.Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

За результатом аналізу та співставлення вказаних документів співробітником підрозділу митного оформлення встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

До спецпідрозділу митниці (управління контролю та адміністрування митних платежів) був направлений запит №609 від 12.08.2024 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД №24UA67U від 12.08.2024, причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

На вказаний запит митниці щодо подання додаткових документів, декларант 12.08.2024 надіслав листа №01 та повідомив, що на даний момент додаткових документів надано не буде, а своїм листом від 12.08.2024 №01/1 позивач просив видати рішення про визначення митної вартості.

12.08.2024 року митницею було прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 59 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару №UA807000/2024/000493/2, за другорядними методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до положень ст.59 МК України.

Зміст правовідносин: спір виник щодо правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Згідно з ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У ч.2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 78 КАС України).

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони, правові позиції Верховного Суду, висновки суду

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI.

Відповідно до ст/ 246 Митного кодексу України (далі - МКУ) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МКУ, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 МКУ).

У ст. 264 МКУ встановлено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення (далі - АСМО Інспектор).

Відповідно до ст. 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані положення МКУ кореспондуються з положеннями частини 2 статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року про те, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, вартості.

Згідно з Угодою про застосування статті VII ГАТТ первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1.

При цьому статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) визначено, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, під якою слід розуміти ціну за якою такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції.

Згідно із статтею 51 МКУ, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МКУ. Загальні положення щодо митної вартості товарів та методів її визначення встановлені в розділі III МКУ.

Відповідно до частини 4 статті 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України - є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту , порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Статтею 52 МКУ декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, зобов`язано в тому числі подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, передбачених МКУ, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МКУ).

Частиною 2 статті 53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7)ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом у відповідності до ст. 54 МКУ, під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється відповідно до Угоди про застосування статті VII ЕАТТ, розділу III Митного кодексу України, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 01.07.2021 № 476 (далі - Методичних рекомендацій №476), та поданих до митного оформлення документів.

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МКУ, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками. Форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР, виконуються посадовими особами митниці (митних постів) при проведенні митного контролю з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Відповідно до частини 4 статті 320 МКУ форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

У частині контролю за митною вартістю товарів такими митними формальностями є різні форми перевірки документів та матеріалів.

Відповідно до глави 2 Методичних рекомендацій № 476 робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, серед іншого, шляхом: перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення; перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларується, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; перевірки документів, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірка документів, що містять відомості про страхування; перевірки включення/не включення складових митної вартості; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість; вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до ст.53 МКУ; порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор.

При цьому, згідно глави 5 Методичних рекомендацій № 476 спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та інформація, отримана з мережі Інтернет, можуть використовуватися як джерела інформації під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків.

Системний аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що виявлені митницею розбіжності у поданих до митного оформлення документів правомірно зумовили початок процедури митних консультацій.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1)упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 1)у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

2)у випадках, встановлених МКУ, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Оскільки документи, подані на виконання частини 2 та 3 статті 53 МКУ містили розбіжності, декларанта було зобов`язано надати додаткові документи на виконання частини 3 та 4 статті 53 МКУ.

До суду позивачем надано детальні пояснення з відповідним документальним підтвердженням, які також надавались і під час митного оформлення, про те, що між позивачем та VIOLA Sp. z o.o., ul. Rolnicza 10, 22-600 Tomaszow Lubelski, Polska укладено контракт № 1 від 23.08.2023 року на поставку товару у кількості та асортименті вказаному у рахунках фактурах Продавця на кожну поставку, що є невід`ємними частинами контракту; продавець поставляє покупцеві товар на умовах СРТ Харків, товари поставляються партіями автомобільним транспортом.

Що стосується посилань митного органу на не надання договору на перевезення, заявок та рахунків на оплату, слід взяти до уваги, що Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. затверджено Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, які визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту. Правила чітко визнають де вони використовуються в України, для внутрішніх перевезень. Для транспортування вантажів автомобільним транспортом між країнами, Україна ратифікувала Законом України № 57-V від 01.08.2006р. Конвенцію про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (офіційно скорочена назва конвенція CMR).

Згідно ст.1 конвенції CMR застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах.

Статтею 9 вказує, що вантажна накладна (CMR) є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Судом встановлено, що вантаж позивача транспортувався згідно з CMR № б/н від 08.08.2024,, в якій вказано: «Дане перевезення, незважаючи на жодні інші договори, здійснюється відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів», що свідчить про використання єдиного автомобільного документа CMR для перевезення вантажів автомобільним транспортом при міжнародних перевезеннях, який представлений Харківський митниці при оформленні вантажу по ЕМД 24UA67U7 від 12.08.2024 та виконання вимог ст.53, ч.2. п.6 Митного кодексу України № 4495 від 13.03.2012 р. в частині представлення транспортних документів, які підтверджують митну вартість Умови поставки СРТ-Харків (Україна) в редакції Інкотермс-2020 «перевезення сплачено до…» транспорті витрати вже є включеними до фактурної вартості товару, тому під час визначення митної вартості не додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, відповідно до умов поставки CPT, витрати щодо транспортування товару покладаються на продавця.

Отже, твердження митного органу про можливість недодання всіх складових до розрахунку митної вартості, є необґрунтованим та спростованим, адже вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи вже включені в ціну товару. Умовами поставки CPT саме на продавця покладається обов`язок оплатити всі витрати на транспортування товару, а тому додавати такі витрати під час визначення митної вартості не потрібно.

Щодо прайс-листа, суд зазначає, що прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Щодо копії митної декларації країни відправлення, суд зазначає, що такий документ не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, також він не підтверджує комерційні умови поставки, а може лише додатково надаватися виключно у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 МК України за її наявності.

Як вбачається зі скріншотів АСМО Інспектор, представлених у відповіді на відзив, запит відділу ВКМВ був направлений щодо спірного питання правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, та у зв`язку з наявною у митного органу інформацією про мінімальну митну вартість подібного товару митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін (протягом 3 місяців) складає: №1= 3.66 $/кг, тов. №2= 2.61 $/кг, тов. №3= 8.40 $/кг, тов. №4= 7.71 $/кг, тов. №5= 3.66 $/кг, тов. №7= 9.08 $/кг, тов. №8= 9.71 $/кг, тов. №9= 0.81 $/кг, тов. №10= 8.59 $/кг, тов. №11= 9.25 $/кг, тов. №12= 15.14 $/кг, тов. №13= 42.86 $/кг, тов. №14= 7.65 $/кг, тов. №15= 3.66 $/кг.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 1 - 3,66 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги що, у ЕМД №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, не співпадають артикули, а також умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМОПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 2 - 2,61 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги ЕМД, які оформлялися в серпні 2023р. в Харківській митниці. Так 23.08.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці була подана до митного контролю та митного оформлення ЕМД типу ІМ40ДЕ 23UA21U3 де товар № 27 «Продукти, що використовуються для годівлі тварин: корм для собак та котів, розфасований для роздрібної торгівлі…» за кодом УКТЗЕД , Виробник: «Trixie Heimtierbedarf GmbH & Co. KG (країна виробництва ТН) був оформлений з митною вартістю 1,10 $/кг на умовах поставки СРТ-Харків. А у ЕМД №UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 3 - 8,40 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA110140/2024/004155 від 27.05.2024р.

Та митний орган не взяв до уваги ЕМД, які оформлялися в травні 2023р. в Харківській митниці. Так 20.05.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці була подана до митного контролю та митного оформлення ЕМД типу ІМ40ДЕ 23UA68U1 де товар № 30 «Вироби з натуральної шкіри: жувальні засоби для чищення зубів собак у вигляді іграшок різних форм та розмірів, без вмісту кормів та кормових добавок, виготовлені зі шматків натуральної шкіри…» за кодом УКТЗЕД , Виробник: «Trixie Heimtierbedarf GmbH & Co. KG (країна виробництва CN) був оформлений з митною вартістю 3,00 $/кг на умовах поставки СРТ-Харків. А в ЕМД UA110140/2024/004155 від 27.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA7U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 4 - 7,71 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/9935 від 06.05.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги що у ЕМД UA209190/2024/9935 від 06.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 5 - 3,66 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA110140/2024/004155 від 27.05.2024р.

Та митний орган не взяв до уваги що, у ЕМД UA110140/2024/004155 від 27.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, не співпадають артикули, а також умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 7 - 9,08 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги що у ЕМД UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 8 - 9,71 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги що у ЕМД UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 9 - 0,81 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA807200/2024/010486 від 04.07.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги ЕМД, які оформлялися в серпні 2023р. в Харківській митниці. Так 23.08.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці була подана до митного контролю та митного оформлення ЕМД типу ІМ40ДЕ 23UA21U3 (копія додається) де товар № 22 «Роги тварин необроблені або які пройшли первинну обробку, для годування тварин розфасований для роздрібної торгівлі…» за кодом УКТЗЕД , Виробник: «Trixie Heimtierbedarf GmbH & Co. KG (країна виробництва IN) був оформлений з митною вартістю 0,80 $/кг на умовах поставки СРТ-Харків.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 10 - 8,59 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р.

Митний орган не взяв до уваги що, у ЕМД №UA209190/2024/011750 від 24.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, не співпадають артикули, а також умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМОПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 11 - 9,25 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/016588 від 12.07.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги ЕМД, які оформлялися в серпні 2023р. в Харківській митниці. Так 23.08.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці була подана до митного контролю та митного оформлення ЕМД типу ІМ40ДЕ 23UA21U3 де товар № 1 «Продукти, що використовуються для годівлі тварин: корм для собак та котів, розфасований для роздрібної торгівлі…» за кодом УКТЗЕД , Виробник: «Trixie Heimtierbedarf GmbH & Co. KG (країна виробництва CN) був оформлений з митною вартістю 1,65 $/кг на умовах поставки СРТ-Харків. А у ЕМД №UA209190/2024/016588 від 12.07.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 12 - 15,14 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р.

Та митний орган не взяв до уваги ЕМД, які оформлялися в серпні 2023р. в Харківській митниці. Так 23.08.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці була подана до митного контролю та митного оформлення ЕМД типу ІМ40ДЕ 23UA21U3 де товар № 6 «Продукти, що використовуються для годівлі тварин: корм для собак та котів, розфасований для роздрібної торгівлі…» за кодом УКТЗЕД , Виробник: «Trixie Heimtierbedarf GmbH & Co. KG (країна виробництва EU) був оформлений з митною вартістю 1,10 $/кг на умовах поставки СРТ-Харків. А у ЕМД №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 13 - 42,86 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/018349 від 01.08.2024 р.

Митний орган не взяв до уваги ЕМД, які оформлялися в серпні 2023р. в Харківській митниці. Так 23.08.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці була подана до митного контролю та митного оформлення ЕМД типу ІМ40ДЕ 23UA21U3 де товар № 2 «Продукти тваринного походження для годування тварин, розфасований для роздрібної торгівлі…» за кодом УКТЗЕД , Виробник: «Trixie Heimtierbedarf GmbH & Co. KG (країна виробництва CN) був оформлений з митною вартістю 0,68 $/кг на умовах поставки СРТ-Харків. А у ЕМД №UA209190/2024/018349 від 01.08.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 14 - 7,65 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р.

Митний орган не взяв до уваги що у ЕМД UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМО-ПЛЮС» до оформлення.

Митним органом зазначається, що митна вартість товару № 15 - 3,66 $/кг визначена на підставі цінової інформації з бази ЄАІС, джерело - митна декларація №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р.

Митний орган не взяв до уваги що, у ЕМД №UA209190/2024/011088 від 17.05.2024 р., якою керувалась митниця при винесенні рішення про коригування, не співпадають артикули, а також умови поставки FCA DE- Tarp, які відрізняються від умов поставки СРТ-Харків у ЕМД ІМ40ДЕ 24UA67U7, поданої ТОВ «ВІМОПЛЮС» до оформлення.

Досліджуючи аргументи учасників справи щодо виявлених розбіжностей, суд зазначає, що виявлення розбіжностей у наданих до митного оформлення документів має наслідком початок процедури митних консультацій, утім, якщо внаслідок ретельної перевірки числових значень складових митної вартості перевірки митним органом не буде виявлено недоліків стосовно визначення митної вартості товарів за ціною контракту, рішення про коригування митної вартості не приймається.

Існування у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти необхідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, частин першої, другої та п`ятої ст. 54, ст.58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

В означеному контексті суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 21 березня 2023 року по справі №815/5817/17: митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості і може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Зазначені митницею розбіжності та недоліки документів на підтвердження митної вартості товару у своїй сукупності не можуть свідчити про неможливість застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, внаслідок помилкового тлумачення відповідачем норм митного законодавства та неуважного вивчення документів.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі №260/695/19.

Доводи відповідача про недоліки у міжнародній товарно-транспортній накладній, а саме відсутність підпису відправника у графі 22 CMR суд вважає такими, що напряму не впливають на ціну товару. Самі собою недоліки щодо оформлення вантажних накладних CMR не можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 у справі № 380/1221/20.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що митницею протиправно прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди) та рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Судові витрати

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору, який сплачений позивачем у розмірі 13 800,64 грн., та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в які включені витрати на професійну правничу допомогу.

У ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України Про судовий збір розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Позивач просить суд стягнути з відповідача його витрати на правничу допомогу при розгляді справи у сумі 5000,00 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України та у ст. 16 КАС України закріплено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Судом встановлено, між Товариством з обмеженою відповідальністю ВІМО-ПЛЮС та Адвокатським бюро «Борбунюк» 12.09.2023 укладено договір надання адвокатським бюро правової допомоги №2 та в подальшому, позивачем було укладено додаткову угоду №14 від 14.08.2024 до вказаного договору, якою встановлено предмет професійна правнича (правова) допомога щодо оскарження у судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2024/000493/2 від 12.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000600 від 12.08.2024.

Також, відповідно до вказаної додаткової угоди сторони, зокрема, обумовили, що вартість послуг адвоката (гонорар) нараховується наступним чином: складення та подання позовної заяви до суду першої інстанції щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2024/000493/2 від 12.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000600 від 12.08.2024 - вартість у грн. за послугу (правову допомогу) - 5000,00 (п`ять тисяч гривень нуль копійок) грн.

На виконання умов вказаного договору сторонами було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №33 від 14.08.2024, згідно якого гонорар адвоката складає 5000,00 грн.

Також, адвокатом позивача було складено рахунок на оплату №33 від 14.08.2024 про сплату суми гонорару адвоката у розмірі 5000,00 грн., вартість якого позивачем було сплачено, про що свідчить подана до суду копія виписки по рахунку за 15.08.2024.

Судом встановлено, що адвокатом Олександром Борбунюком підписано позовну заяву.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.134 КАС України).

Відповідач, у відзиві на позовну заяву заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу, мотивовані тим, що цей спір є справою незначної складності.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що даний спір підпадає під визначення справ незначної складності та розглядався за правилами ст.ст.257-262 КАС України.

Такий спір також не може вважатися складним як і з огляду на наявність численної судової практики, так і того, що обсяг аналізованих адвокатом документів не був надмірним або складним.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням того, що позовні вимоги у справі задоволено, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 90, 132, 139, 205, 241-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМО-ПЛЮС" (вул. Данилевського, буд. 6, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61058, ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA807000/2024/000493/2 від 12.08.2024.

3. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000600 від 12.08.2024.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМО-ПЛЮС" за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судового збору у розмірі 13 800,64 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень 64 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант