Справа № 392/783/25
Суддя: Бадердінова А. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/783/25
Провадження № 2-а/392/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мала Виска, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача поліцейський відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсович Володимир Вікторович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з даним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4476727, винесеної 11.04.2025 року поліцейським ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсович В.В.: «11.04.205 року о 14 год 21 хв. дорога Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя, 22 км., керувала транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , та на дорозі, що має дві смуги руху в одному напрямку не зайняла правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів, чим порушила п. 11 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що постанова складена з порушенням норм законодавства, не відповідає дійсності та не підтверджується будь-якими доказами, в постанові відсутні відомості (посилання) на здійснення відповідачем відеофіксації спеціальним приладом. На підставі чого просила позов задовольнити.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2025 року заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду 06.05.2025 року позивач вказані в ухвалі недоліки усунула та подала уточнений адміністративний позов.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Компанієць О.В., яка діє на підставі довіреності від 24.04.2025 року на адресу суду надіслала відзив, зареєстрований судом 14.05.2025 року за вх. №4865, в якому вказує, що в діях поліцейського щодо винесення постанови відносно позивача порушень не було, оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, стягнення застосовано без порушень, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративні правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а тому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Крім того, зазначила, що до матеріалів справи додано відео-фіксацію зі службового відеореєстратора вчинення безпосереднього правопорушення 11.04.025 року, за яким позивачем, будучи водієм транспортного засобу ««Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , було порушено п.11.2 та ч.2 ст.122 КУпАП. В задоволенні позову просила відмовити.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Кривохижа О.В. подала клопотання, в якому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та подальший розгляд справи здійснювати без виклику сторін.

Представник відповідача ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсович В.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти, обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 11.04.2025 року поліцейським ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсовичем В.В. винесено постанову серії ЕНА №4476727 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме "11.04.205 року о 14 год 21 хв. дорога Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя, 22 км., ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , та на дорозі, що має дві смуги руху в одному напрямку не зайняла правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів, чим порушила п. 11 ПДР". Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., у разі несплати протягом 15 днів, подвійний розмір штрафу - 1020 грн. (а.с 6).

Позивач ОСОБА_1 оскаржує правомірність винесеної поліцейським відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсовичем В.В., як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕНА №4476727 від 11.04.2025 року, мотивуючи позов тим, що постанова винесена з порушенням норм законодавства обставини зазначені в ній не відповідають дійсності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області заперечуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 вказала у відзиві, що обставини зазначені в постанові серії ЕНА №4476727 від 11.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП підтверджуються доданою до відзиву відео-фіксацією вчинення безпосереднього факту правопорушення ОСОБА_1 11.04.2025 року.

При цьому, відеофіксації зі службового відеореєстратора вчинення безпосереднього правопорушення 11.04.025 року, за яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП суду не надає.

Вирішуючи даний позов, суд застосує такі норми права.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.11 а Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно ч.4 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.02.2020 у справі № 496/4315/16-а, обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або не вчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України та предмет спору у цій справі, доведення вчинення особою адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами законодавством покладено на суб`єкта владних повноважень, про що також наголошено в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року в справі №216/5226/16-а, від 17 березня 2020 року в справі № 482/83/17.

Позивач звертаючись до суду із зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно неї постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не підтверджуються будь-якими доказами, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача відповідачем не спростовано, шляхом надання суду належних та допустимих доказів.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Суд зауважує, що лише встановлений факт вчинення особою правопорушення, який зафіксований належними та допустимими доказами, та за умови дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, може свідчити про правомірність та обґрунтованість рішень суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 4476727 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.04.2025 року, винесена суб`єктом владних повноважень третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейським ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсовичем В.В., не містить достатніх та беззаперечних доказів, таких як, відеозйомка фіксації події адміністративного правопорушення, які б надавали підстави стверджувати, що позивач ОСОБА_1 на дорозі Кропивницький - Кривий Ріг-Запоріжжя, що має дві смуги руху в одному напрямку не зайняла правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів та як наслідок, вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4476727 від 11.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 5 статті 139 КАС України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням зазначених процесуальних норм судовий збір підлягає стягненню розмірі 605,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.121, 126 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243 - 246, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4476727 від 11.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, адреса: вул. Віктора Чміленка, 41, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ;

- відповідач: Відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, адреса: вул. Кільцева, 34Б, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25014, ;

- третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Євсович Володимир Вікторович, місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова