Справа № 240/25543/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/25543/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

08 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що незважаючи на наявність трудової книжки, разом із заявою про призначення пенсії на вимогу УПФУ надавались також довідки про підтвердження наявності трудового стажу та пільговий характер робіт. Однак, вищевказані довідки залишились поза увагою УПФ та не прийняті до уваги при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії. Мотиви не прийняття вказаних довідок в рішення про відмову в призначенні пенсії УПФУ не зазначені. Окрім того, зазначає, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується при обчисленні вислуги років для призначення пенсій, зокрема по втраті годувальника, зараховуються один місяць за три місяці.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 20 грудня 2024 року №77 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до страхового стажу періодів: із 13.01.1988 по 03.05.1988, із 19.08.1991 по 28.08.1994 та із 24.07.1996 по 24.07.1998, із 01 вересня 2024 року по 13 листопада 2024 року.

3.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що період безпосередньої участі особи у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 20 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 31 серпня 2023 року, з 17 вересня 2023 року по 19 травня 2024 року, з 06 червня 2024 року по 13 листопада 2024 року, зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі так, як зарахування в пільговому обчисленні 1 місяць служби за три не передбачено Законом №1058. Відповідач у відзиві також зазначає, що відповідно до статті 24-1 Закону №1058, періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. Відповідач вказує, що із 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 через веб-портал Управління Пенсійного фонду України звернувся із заявою від 16.12.2024 про призначення пенсії за віком.

7. За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.12.2024, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 20 грудня 2024 року №77 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні вказано: "Результати розгляду документів, доданих до заяви.

7.1. До страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 з 13.01.1988 по 03.05.1988, з 19.08.1991 по 28.06.1994, оскільки дата видачі трудової книжки 20.01.2004.

7.2. До страхового стажу не зараховано період роботи відповідно довідки від 29.05.1997 №2-27 з 24.07.1996 по 24.07.1998, оскільки це робота в російській федерації.

7.3. Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності. Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку №637 відсутні. Працює.

7.4. Особа матиме право на пенсійну виплату за віком з 06.01.2034 або при набутті необхідного страхового стажу.

8. Враховуючи вище викладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та відсутністю інформації про неодержання пенсії в органах Російської Федерації."

9. Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

12. Статтею 1 Закону №1058 визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

13. Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058).

14. За приписами ч. 1. ст. 10 Закону №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

15. Відповідно до п. п. 1.1 Розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок №22-1), заява про призначення, перерахунок пенсії, .... може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

16. Пунктом 2.23 Розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

17. Пунктом 4.3 Розділу 4 Порядку №22-1 встановлено, що Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

18. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

19. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

20. Щодо періоду із 24.07.1996 по 24.07.1998, колегія суддів зазначає наступне.

21. Відповідно до довідки від 29.05.1997 №2-27, виданої (далі мова оригіналу) " ОСОБА_2 . Шпицберген (Норвегия) Государственый трест "Арктикуголь" министерство топлива и энергетики российської федерации", позивач із 24.07.1996 по 24.07.1998, жив та працював на руднику Піраміда треста Арктиквугілля острів Шпіцберген на посаді електрослюсара (а.с. 91).

22. Відповідачем не зараховано до страхового стажу періоду із 24.07.1996 по 24.07.1998 з підстав: "оскільки це робота в російській федерації".

23. Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

24. Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

25. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року №1906-IV чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

26. Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода). Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

27. Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

28. Відповідно до статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

29. Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

30. Згідно зі статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

31. Статтею 7 даної Угоди встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

32. Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

33. Отже, з аналізу наведеного вище слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; при призначенні пенсії за законодавством України враховується набутий стаж та заробіток (дохід), з якого сплачено відповідну суму страхового внеску.

34. Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29 листопада 2022 року "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

35. Зазначена вище постанова набрала чинності 02 грудня 2022 року.

36. Відтак, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29 листопада 2022 року Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

37. Суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у врахуванні заробітної плати, отриманої на території іншої держави-учасниці, при перерахунку пенсії.

38. Крім того, право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди, а тому відсутні підстави для позбавлення позивача права на врахування до страхового стажу позивача періоду з 24.07.1996 по 24.07.1998, з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

39. Враховуючи викладене суд вважає протиправним не зарахування до страхового стажу позивача періоду із 24.07.1996 по 24.07.1998.

40. При цьому, суд при наданні правової оцінки спірному рішення зауважує, що ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ні в Угоді від 13.03.1992 не передбачено такої умови для призначення пенсії як ненадання особою документів, що підтверджують припинення виплати/невиплату пенсії в органах російської федерації.

41. Отже, є протиправним викладений у оскаржуваному рішенні висновок, що однією з підстав для відмови у призначенні позивачу пенсії може слугувати "відсутністю інформації про неодержання пенсії в органах Російської Федерації".

42. Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 з 19.08.1991 по 28.06.1994 та із 13.01.1988 по 03.05.1988.

43. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для такої відмови вказано: " оскільки дата видачі трудової книжки 20.01.2004.".

44. В матеріалах відмовної пенсійної справи позивача, копію якої надано на вимогу суду відповідачем, міститься копія дубліката трудової книжки НОМЕР_2 , яка належить позивачу, що не заперечується відповідачем, та яка містить дату заповнення "20.01.2004".

45. На сторінці 2-5 дубліката трудової книжки НОМЕР_2 містяться записи:

№3: 13.01.1988: шахта "Селідовська" прийнятий на роботу електрослюсарем 4 розряду і направлений в електромеханічний цех, підстава внесення запису: наказ 24-к від 13.19.1988;

№4 03.05.1988: звільнений у зв`язку з призовом до радянської армії. підстава внесення запису: наказ 221к від 06.05.1988;

№5: 19.08.1998 Селідівський хлібокомбінат, прийнятий електрослюсарем 4 розряду хлібзаводу №1; підстава внесення запису: наказ №74-к від 19.08.1991;

№6: 24.03.1993 присвоєно 5 розряд електрослюсара; підстава внесення запису: наказ №37-к від 24.03.1993;

№7: 28.08.1994: звільнений за власним бажанням; підстава внесення запису: наказ №91к від 28.08.1994.

46. Записи скріплено печаткою та підписом посадових осіб.

47. Порядок видачі дублікату трудової книжки визначено розділом 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

48. Відповідно до пункту 5.1 Інструкції, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

49. Згідно пункту 5.2 Інструкції, дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

50. Пунктом 5.3 Інструкції передбачено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

51. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

52. Відповідачем не спростовано, що позивач у зв`язку із втратою оригіналу трудової книжки у встановленому порядку звернувся за отриманням дублікату. Також, є цілком логічним, що дублікат трудової книжки містить більш пізню дати заповнення, ніж записи у ній, оскільки дублікат трудової книжки заповнювався за місцем роботи позивача при оформленні дублікату трудової книжки.

53. З урахуванням викладеного, суд вважає протиправним не зарахування до страхового стажу позивача періоду із 19.08.1991 по 28.08.1994, а не по 28.06.1994 як вказує у прохальній частині позову представник позивача та в оскаржуваному рішенні відповідач, а також періоду із 13.01.1988 по 03.05.1988.

54. Щодо періоду з 01.09.2024 по 13.11.2024.

55. Судом встановлено, що для призначення дострокової пенсії за віком позивач надав до органу Пенсійного фонду, крім іншого, посвідчення учасника бойових дій (а.с. 78), Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 16.11.2024 №7103, видану Військовою частиною НОМЕР_3 , відповідно до якої позивачі з 20 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 31 серпня 2023 року, з 17 вересня 2023 року по 19 травня 2024 року, з 06 червня 2024 року по 13 листопада 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області.

56. Із наданих відповідачем розрахунків страхового стажу позивача для визначення права на пенсію, судом встановлено, що періоди: із 20 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 31 серпня 2023 року, з 17 вересня 2023 року по 19 травня 2024 року, з 06 червня 2024 року по 31 серпня 2024 року зараховані до страхового стажу позивача в одинарному розмірі.

57. Разом з тим, період із 01.09.2024 по 13.11.2024 не зараховано до страхового стажу позивача. Підстав такого не зарахування оскаржуване рішення не містить.

58. Однак, враховуючи, що періоди безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підтверджуються Довідкою від 16.11.2024 №7103, яка зокрема, містить інформацію, що охоплює період із 01 вересня 2024 року по 13 листопада 2024 року, суд першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу позивача.

59. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог

60. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

61. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

62. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

63. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

64. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

65. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

66. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.