Справа № 641/4904/25
Суддя: Кожихова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/146/2025 Справа № 641/4904/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

представника позивача Одинцової В.І.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог, виклад позиції позивача

03.07.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Слобідського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Одинцової В.І. до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1/534 від 24.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.п. 1, 7 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови було порушено вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів. Зазначає, що від дати виявлення адміністративного правопорушення (21.11.2024) до дати винесення постанови № 1/534 (24.04.2025) минуло понад п`ять місяців, що є грубим порушенням встановлених статтею 38 КУпАП строків і фактично виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення стосовно позивача. Також зазначає, що посадовою особою у оскаржуваній постанові інкриміновано позивачу неявку за повісткою № 1106649 на 14:00 21.11.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки облікових даних. З оскаржуваної постанови не вбачається, як саме був здійснений виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказує, що в період часу з 11.11.2024 по 21.11.2024 жодної повістки позивач не отримував. З оскаржуваної постанови вбачається, що фактично повістку взагалі не було направлено за адресою місця реєстрації позивача, тобто посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 не було вчинено жодної дії з метою оповіщення ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, відсутні будь-які докази направлення та отримання позивачем повістки № 1106649 від 11.11.2024 про явку до ТЦК. Також наголошує на тому, що постановою № 1/534 від 24.04.2025 на позивача накладено штраф у сумі 25500 грн, тобто у максимальному розмірі, який передбачено санкцією частини 3 статті 210-1 КУпАП, мотивуючи це, зокрема, обставиною, що правопорушення «вчинено повторно протягом року». Водночас згідно з протоколом № 534 від 13.04.2024 не виявлено жодних обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. Жодних відомостей про вчинення ОСОБА_1 однорідного адміністративного правопорушення протягом року немає, що унеможливлює виявлення обтяжуючих обставин у діях позивача. Навіть за умови наявності правопорушення, що в даному випадку не доведено, максимальний розмір стягнення можливий лише за наявності підтверджених обтяжуючих обставин. Оскільки таких обставин не встановлено, вважає, що накладення штрафу розміром 25500 грн є необґрунтованим і виходить за межі дискреційних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач та третя особа правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

ІІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 08.07.2025 клопотання представника позивача адвоката Одинцової В.І. про поновлення процесуального строку оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1/534 від 24.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по вказаній адміністративній справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Також залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 та витребувано в порядку ч. 3 ст. 80 КАС України у ІНФОРМАЦІЯ_4 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (постанова № 1/534 від 24.04.2025).

Представник позивача адвокат Одинцова В.І. в судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви, просила позов задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом доставлення судової повістки до зареєстрованого електронного кабінету.

Вимоги ухвали суду про повторне витребування доказів відповідачем не виконано.

ІV. Установлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

13 квітня 2025 року інструктором відділення рекрутінгу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 старшим сержантом ОСОБА_2 складено протокол № 534 про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП, де зазначено, що 13 квітня 2025 року о 10 год. 20 хв. поліцейськими було доставлено ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Було встановлено факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не прибуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці, чим порушено вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Перебував у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.12.2924 року (Е421926 номер звернення створено автоматично). Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КупАП) не виявлено.

Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 14 квітня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У протоколі містяться підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема у графах щодо роз`яснення прав, повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з постановою № 1/534 від 24.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн за те, що 13.04.2025 о 10:20 хв. поліцейським був доставлений гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Було встановлено факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не прибуття за викликом до ТЦК та СП на 14:00 21.11.2024 року по повістці№ 1106649 від 11.11.2024, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Перебував у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.12.2924 року (Е421926 номер звернення створено автоматично).

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, вчинено повторно протягом року

Не погодившись із постановою про накладення адміністративного стягнення № 1/534 від 24.04.2025, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 210-1 КУпАП з підстав того, що позивач не з`явився за викликом до ТЦК та СП по повістці. Також суд має відповісти на питання, чи є істотним порушенням той факт, що у протоколі та постанові у справі про адміністративне правопорушення по-різному кваліфіковані дії позивача щодо наявності обставин, що обтяжують покарання.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування. Висновки суду, оцінка аргументів, наведених учасниками справи

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи, серед іншого, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами порушено особами, які є призовниками, військовозобов`язаними, резервістами порушено у період особливого стану.

Так, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн за те, що останній порушив законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не прибуття за викликом до ТЦК та СП на 14:00 21.11.2024 по повістці№ 1106649 від 11.11.2024, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У позовній заяві представник позивача наголошувала на тому, що позивач повістку не отримував у зв`язку з цим ставить під сумнів факт направлення повістки про виклик на адресу позивача.

Судом в порядку ч. 3 ст. 80 КАС України у ІНФОРМАЦІЯ_4 двічі було витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 1/534 від 24.04.2025 відносно ОСОБА_1 , які подавалися уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП (п. 9 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 № 3 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.01.2024 за № 36/41381).

Водночас відповідачем вимоги ухвали суду були проігноровані.

Частиною 9 ст. 80 КАС України передбачено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, оскільки вказана інформація та відповідні докази ІНФОРМАЦІЯ_9 не були надані, доводи представника позивача щодо неналежного оповіщення позивача про необхідність явки за повісткою не спростовані, суд дійшов висновку про недоведеність факту належного повідомлення позивача про необхідність явки 21.11.2024 до ТЦК та СП, як наслідок, порушення ОСОБА_1 вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Окрім того, суд ураховує, що постановою № 1/534 від 24.04.2025 на позивача накладено штраф у сумі 25500 грн, тобто у максимальному розмірі, який передбачено санкцією частини 3 статті 210-1 КУпАП, мотивуючи це, зокрема, обставиною, що правопорушення вчинено повторно протягом року.

Водночас згідно з протоколом № 534 від 13.04.2024 року не виявлено жодних обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 2 статті 35 КУпАП, обставиною, що обтяжує відповідальність, є «повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню». Ця обставина дозволяє органу (посадовій особі), який накладає стягнення, збільшити розмір штрафу в межах, передбачених законом, за умови, що факт повторного порушення належним чином доведений і підтверджений доказами.

Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про вчинення ОСОБА_4 однорідного адміністративного правопорушення протягом року. В свою чергу представник позивача наголошує на тому, що позивач раніше до адміністративної відповідальності в сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не притягувався.

При цьому відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, не надано доказів на спростування тверджень позивача щодо невчинення ОСОБА_4 однорідного адміністративного правопорушення протягом року

Суд також ураховує, що в протоколі № 534 від 13.04.2024 особою, якою цей протокол складено, не виявлено жодних обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Дослідивши зміст вищевказаних постанови та протоколу, суд встановив, що вказані постанова та протокол містять розбіжності щодо обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, що прямо впливає на кваліфікацію та визначення розміру стягнення.

Зазначені обставини як кожен окремо так і в своїй сукупності свідчать про недодержання посадовими особами відповідача вимог щодо складення та оформлення постанови по справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є окремою підставою для скасування останньої та закриття провадження у справі за даним фактом.

Суд акцентує увагу, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного, Суд зазначає, що оскаржувана постанова відповідача прийнята не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, допущені порушення при її прийнятті є суттєвими та мають своїм наслідком її скасування.

Щодо доводів представника позивача проте, що постанова складена зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачені ст. 38 КУпАП, то даним доводам суд не надає правову оцінку, враховуючи те, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови з підстав відсутності законних підстав для її прийняття, а не закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому Суд наголошує, що у статті 286 КАС України у випадку скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення без деталізації підстав закриття провадження, що визначені статтею 247 КУпАП.

У зв`язку з цим вимоги позову про закриття провадження на підставі п.п. 1, 7 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, задоволенню не підлягають.

VІІ. Судові витрати

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із частковим задоволенням позову (скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі), який поданий через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 (сорок вісім) коп.

Суд звертає увагу на те, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 визначено правову позицію, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір" , які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у більшому розмірі (1211,20 грн), останній не позбавлений права звернутися із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 243, 246, 250, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову 1/534 від 24.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 (сорок вісім) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Найменування учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцезнаходження, АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

- третя особа, яка не заявляє самостнійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження, АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 09.09.2025.

Суддя Г.В.Кожихова