Справа № 545/3409/25
Суддя: Зуб Т. О.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3409/25
Провадження № 2-а/545/50/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ваніна Юлія Анатоліївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інетерсах якого діє адвокат Ваніна Ю.А., звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 15.05.2003 року ІНФОРМАЦІЯ_2 був військовозобов`язаним та перебував з 20.11.2004 року на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 08.12.2017 року у справі № 529/1072/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено узгоджене покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. На підставі пункту 6 частини 6 статті 23 Закону України «Про військовий облік та військову службу» ОСОБА_1 було виключено з військового обліку.

Змінами до Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які набули чинності 18 травня 2024 року, зобов`язали всіх військовозобов`язаних протягом 60 днів оновити свої дані до 16.07.2024 року.

ОСОБА_1 в центрі надання адміністративних послуг Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області оновив дані 11.07.2024 року та відповідно до витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на військовому обліку не перебуває, у розшуку теж не перебуває. Також, зазначено, що може звернутися до ТЦК та СП для взяття на облік.

При зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_5 йому підтвердили, що його виключено з військового обліку на підставі пункту 6 частини 6 статті 23 Закону України «Про військовий облік та військову службу», а саме, з підстав того, що виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до довідки № 1015 від 01.08.2025р. ОСОБА_1 працює з 30.05.2024 року по теперішній час у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торговий дім автотранс-ойл» на посаді оператора заправних станцій, АЗК № 2 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач може бути заброньованим, оскільки підприємство де працює позивач відноситься до критично важливим для функціонування економіки України в особливий період, але, у зв`язку з тим, що він не перебуває на військовому обліку, забронювати його неможливо.

Також, неодноразово його зупиняли працівники поліції та представники ТЦК та СП перевіряли документи, ніколи порушень з боку ОСОБА_1 не було виявлено. 29.07.2025 року йому зателефонував працівник ПОМ ТЦК та СП та повідомив, що він не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 і на нього буде складено Постанова про адміністративне правопорушення, запропонували приїхати до ПОМ ТЦК та СП або приїдуть за ним до нього додому. 29.07.2025 року, коли він прибув за вказаною адресою, його направили до юриста ПОМ ТЦК та СП, який повідомив, що йому направлялася повістка за якою він не прибув до ПОМ ТЦК та СП. ОСОБА_1 заперечував, зазначив, що ніякої повістки не отримував, вину свою не визнає, але дані поясненні не були прийняти до уваги, сказали, що буде складена Постанова та накладено штраф у розмірі 17000 грн. яку у він зможе отримати 31.07.2025 року. ОСОБА_1 31.07.2025 року отримав особисто Постанову № 1432 за справою про адміністративне правопорушення від 29.07.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачалось, що він 29.06.2025 року на з`явився за повісткою № 3899097 для уточнення даних. Про поважну причину неявки повідомлено також не було. Повістку було відправлено засобами поштового зв`язку КТ «Укрпошта» рекомендованим повідомленням. Своїми діями порушив п. З ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч. З ст. 210-1 КУпАП. Обставини, що пом`якшують відповідальність відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність відсутні. Враховуючи, що в Україні діє особливий період (воєнний стан), діяння ОСОБА_1 підпадають під дію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постановлено накласти штраф у сумі 17000 грн.

До оскаржуваної постанови було приєднано: повістка № 3899097, яка направлялася на адресу: АДРЕСА_2 , роздруківка із сайту «Укрпошта» щодо інформації про лист за № 050, який був відправлений з м. Києва до поштового відділення за індексом 36040 - з зазначенням, що одержувач відсутній та лист повернуто до відділення пошти за індексом 36039.

Детально ознайомившись з Постановою № 1432 та додатками до неї, ОСОБА_1 вважає її протиправною та такою, шо підлягає скасуванню, оскільки він жодних листів, повісток не отримував. Повістка була надіслана за адресою, де з 2020 року він не проживає.

В той же час, він взагалі не є військовозобов`язаним, оскільки його виключено з військового обліку, шо підтверджується витягом № 12024 з Єдиного державного реєстру призовниів, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, позивач не був обізнаний про те, що він повинен з`явитися 29.06.2025 року до ПОМ і ТЦК та СП для оновлення даних. Звертає увагу на те, шо не є військовозобов`язаним, і при оновленні даних 11.07.2024 року даний факт підтвердився, направлення на проходження ВЛК йому не видавали, а лише вручили під підпис Постанову № 1432 про накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн. Також, він не був присутнім при розгляді адміністративної справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності по результатам якого була винесена вказана постанова.

Враховуючи вищенаведене, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження в адміністративній справі про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 05.08.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ваніна Ю.А. надіслала заву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача- ІНФОРМАЦІЯ_1 про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п. 7 ч. 1ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень- орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 засуджений вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 08.12.2017 року у справі № 529/1072/17 за ч. 2 ст. 307 КК України, та йому призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Позивач відбував покарання за вказаним вироком у місцях позбавлення волі (а.с. 19).

Як зазначає ОСОБА_1 , на підставі пункту 6 частини 6 статті 23 Закону України «Про військовий облік та військову службу» його було виключено з військового обліку.

ОСОБА_1 в центрі надання адміністративних послуг Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області оновив дані 11.07.2024 року та відповідно до витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на військовому обліку не перебуває, у розшуку теж не перебуває. Разом з цим, у вказаному Витягу зазначено, що необхідно звернутися до ТЦК та СП для взяття на військовий облік (а.с. 20).

Повістка про виклик до ТЦК та СП для уточнення даних була надіслана ОСОБА_1 13.06.2025 року (а.с. 11, 12).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_2 від 29.07.2025 року № 1432 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладений штраф в сумі 17000,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.06.2025 року не з`явився за повісткою № 3899097 для уточнення даних (а.с. 9-10).

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період- тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина третя статті 210-1 КУпАП).

Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для (1) взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, (2) визначення їх призначення на особливий період, (3) направлення для проходження медичного огляду (абзац другий частини першої, абзац восьмий частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації»).

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом відповідного районного (міського) територіального центра комплектування та соціальної підтримки для (1) оформлення військово-облікових документів, (2) взяття на військовий облік, (3) проходження медичного огляду, (4) направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, (5) призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (абзац третій частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», у редакції, яка діяла станом на 09.07.2020 року (дату звільнення позивача з місць позбавлення волі) визначив, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають зокрема, громадяни, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів (пункт 6 частини шостої статті 37).

Водночас, вказана стаття зазнала змін та в редакції Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, що набрав чинності 18.05.2024, частина шоста визначає, що «виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України- у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі».

Тобто, громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину виключені з переліку осіб, які підлягають виключенню з військового обліку.

При цьому у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року (далі - Порядок №560) встановлено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, та особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ (абзаци третій та четвертий пункту 4).

Отже, з 18 травня 2024 року громадяни, які раніше були засуджені до позбавлення волі, зокрема за тяжкі та особливо тяжкі злочини, більше не підлягають виключенню з військового обліку. Такі громадяни, крім тих, які були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, навіть якщо вони були виключені з обліку до 18 травня 2024 року.

Тому вони мають обов`язок громадянина з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені у повістці місце та строк. З цих підстав суд визнає необґрунтованими доводи позивача щодо виключення його з військового обліку відсутності та відсутністю обов`язку з`являтися за викликом до ТЦК.

Водночас суд звертає увагу, що такий обов`язок виникає у громадянина виключно у разі отримання повістки про виклик.

Обов`язок доведення факту отримання цієї повістки покладається на відповідача.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (пункт 28 Порядку № 560).

Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським (пункт 40 Порядку № 560).

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки (пункт 41 Порядку № 560).

Повістка (а.с. 11) була надіслана ОСОБА_1 13.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Проте, згідно копії паспорта громадянина України (а.с. 15) та Витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 17) ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З цих підстав, суд виснував, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що станом на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення обов`язок прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки мав виконуватися виключно на підставі виклику, попередньо доведеного до відома військовозобов`язаного, однак стороною відповідача не надано суду жодних доказів вручення позивачу виклику (або викликів) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Докази, що свідчать про ігнорування позивачем такого виклику, суду не надано, будь-яких посилань на них при винесенні оскаржуваної постанови не має.

Отже, відповідачем не доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення- закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 9, 77, 90, 99, 241-246, 255, 257, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ваніна Юлія Анатоліївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_2 від 29.07.2025 року № 1432, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладений штраф в сумі 17000,00 грн.- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. О. Зуб