Справа № 580/7369/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року справа № 580/7369/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ Агрофірма Легедзене до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ТОВ Агрофірма Легедзене (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.03.2025 №3417/23-00-07-04-01, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 137023 грн.

Позов мотивовано тим, що спірне рішення прийняте неправомірно та всупереч вимогам податкового законодавства України. Зокрема, висновки акту перевірки не відповідають нормам податкового законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами, натомість у позивача наявні всі первинні бухгалтерські документи з контрагентом щодо отримання послуг перевезення вантажу, які спростовують висновки контролюючого органу, що наведені в акті перевірки. Тому позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою від 01.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

17.07.2025 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що ТОВ «Агрофірма «Легедзене» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість за березень 2019 року в сумі 2126391 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп») (код за ) за березень 2019 року, які відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року встановлено його завищення на загальну суму 137023 грн.

В березні 2019 року ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп») в адресу ТОВ «Агрофірма «Легедзене» документально оформлено надання транспортно-експедиційних послуг перевезення на загальну суму з податком на додану вартість 822136 грн, в т.ч. ПДВ 137023 грн.

До перевірки надано товарно-транспортні накладні, в яких значиться : Перевізник - ТОВ «Олві Групп»; Замовник - ТОВ «Агрофірма «Легедзене»; Вантажовідправник - ТОВ «Агрофірма «Легедзене». У наданих товарно транспортних накладних вказано місце розвантаження лише «Олімпекс Купе», в зв`язку з чим неможливо ідентифікувати адресу розвантаження сільськогосподарської продукції.

Аналізуючи ТТН від 26.03.2019 № 91 та № 25, встановлено, протягом одного дня документально оформлено 2 поїздки одним автомобілем (МАН, НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 ) по маршруту: Черкаська обл., Уманський р-н, с. Доброводи Одеська обл., Біляєвський р-н. та Черкаська обл., с. Легедзене Олімпекс Купе. Відстань між містами становить 286 км та 276 км, тобто одним автомобілем МАН неможливо здійснити поїздку відстанню 1124 км протягом одного дня враховуючи витрату часу на навантаження та розвантаження.

Крім того в вищезазначених ТТН реєстраційний номер автомобіля МАН зазначено НОМЕР_1 . Відповідно загальнодоступної інформаційної бази МВС України встановлено, що за державним номерним знаком НОМЕР_1 відсутня реєстрація даного транспортного засобу.

Дані факти доводять про формальний характер складання документів та про удаваність господарської операції.

Також вказано, що свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Олві Групп» анульовано у серпні 2020 року, причина анулювання 22-ненадання декларацій протягом року. Остання податкова звітність подана за липень 2019 року. Повідомлення про власні чи орендовані об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням через які провадиться діяльність платника податків відповідно до форми 20-ОПП в ІКС «Податковий блок» відсутні.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 4-ДФ) від 18.04.2019 № за I квартал 2019 року кількість працюючих по 101 ознаці 2 особи, по 157 ознаці 3 особи.

В наданих товарно-транспортних накладних, зазначені водії, які не є працівниками ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп»), про що свідчать дані звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за І квартал 2019 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.12.2024 № 3103-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Агрофірма «Легедзене» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп») (код за ) за березнь 2019 року, які відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року.

Результати перевірки оформлені актом від 05.02.2025 №1186/23-00-07-04-01/34446197 (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Агрофірма «Легедзене» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість за березень 2019 року в сумі 2126391 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп») (код за ) за березень 2019 року, які відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року встановлено його завищення на загальну суму 137023 грн.

Зокрема, до складу податкового кредиту ТОВ «Агрофірма «Легедзене» включено податок на додану вартість на суму 137023 грн, нарахований з оформлення придбання транспортно-експедиційних послуг перевезення від ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп»).

Згідно з висновками акту перевірки ГУ ДПС у Черкаській області встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 та п. 201.1, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, ст.1, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.3 положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень 2019 року на суму ПДВ 137023 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 04.03.2025 №3417/23-00-07-04-01, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 137023 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Для вирішення спору суд врахував норми ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п.198.2. ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На підставі п.198.7 ст.198 ПК України сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом: приєднання, злиття, перетворення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника у наступному періоді після підписання передавального акта відповідно до законодавства; поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.

Таке перенесення здійснюється в разі, якщо сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2. ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з п.200.4. ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень Верховний Суд у постанові від 19.07.2019 у справі №823/128/16 дійшов висновку, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Такі висновки Верховного Суду відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкові для врахування судом першої інстанції.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України 16 липня 1999 року № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах відповідно до ч.3 ст.9 Закону №996-XIV, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Частинами 4-9 ст.9 Закону №996-XIV визначено, що регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.

Щодо правовідносин з ТОВ «Олві Групп», суд зазначає таке.

Відповідно до договору № 0602 від 06 лютого 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Легедзене» (Замовник), в особі директора Кисіля Анатолія Івановича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та товариство з обмеженою відповідальністю «Олві Групп» (Експедитор), в особі директора Кожухаря Віктора Олександровича, який діє на підставі Статуту з другого боку, уклали договір перевезення вантажу про таке: «В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Експедитор бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником вантаж з місця відправлення до пункту призначення, які вказуються в додатках до цього Договору, та видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а Замовник бере на себе зобов`язання сплатити за перевезення вантажу плату в строк та на умовах, встановлених цим Договором та заявками до нього.

Договір скріплений печатками товариств та наявні підписи зі сторони ТОВ «Олві Групп» - директора Кожухар В.О., зі сторони ТОВ «Агрофірма «Легедзене» директора Кисіль А.І.

На підтвердження виконання робіт за вищевказаним договором ТОВ «Олві Групп» та ТОВ «Агрофірма «Легедзене» складено та підписано акти надання транспортно-експедиційних послуг:

№46 від 05.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Одеса на суму 88404,00 грн, у т.ч. ПДВ 14734,00 грн;

№59 від 07.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Одеса на суму 92040,00 грн, у т.ч. ПДВ 15340,00 грн;

№45 від 05.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Одеса на суму 143520,00 грн, у т.ч. ПДВ 23920,00 грн;

№54 від 06.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Одеса на суму 77424,00 грн, у т.ч. ПДВ 12904,00 грн;

№72 від 11.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Одеса на суму 13740,00 грн, у т.ч. ПДВ 2290,00 грн;

№71 від 11.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Одеса на суму 65760,00 грн, у т.ч. ПДВ 10960,00 грн;

№113 від 27.03.2019 по маршруту с.Доброводи - м.Одеса на суму 48394,80 грн, у т.ч. ПДВ 8065,80 грн;

№121 від 29.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Южне на суму 31308,00 грн, у т.ч. ПДВ 5218,00 грн;

№120 від 29.03.2019 по маршруту с.Дмитрушки - м.Южне на суму 141816,00 грн, у т.ч. ПДВ 23636,00 грн;

№122 від 31.03.2019 по маршруту с.Доброводи - м.Одеса на суму 47714,40 грн, у т.ч. ПДВ 7952,40 грн;

№119 від 29.03.2019 по маршруту с.Доброводи - м.Одеса на суму 72014,40 грн, у т.ч. ПДВ 12002,40 грн.

Суд встановив, що вказані акти скріплені печатками сторін договору, підписані їх уповноваженими особами, а також містять опис наданих послуг, їх вартість тощо, що дозволяє встановити зміст господарської операції.

Також, надання послу перевезення вантажу підтверджене належним чином оформленими та скріпленими печатками сторін договору товарно-транспортними накладними.

Оплата наданих послуг підтверджена виписками банку, відповідно яких ТОВ «Агрофірма «Легедзене» перераховувало кошти з поточного рахунку №3353, відкритого в ПАТ «Креді Агріколь Банк» для ТОВ «Дарлинг Групп» (попередня назва ТОВ «Олві Групп») на загальну суму 822136 грн., в тому числі ПДВ на суму 137023грн., а саме: від 06.03.2019 на загальну суму 88404,00 грн., в тому числі сума ПДВ 14734,00 грн.; від 07.03.2019 на загальну суму 220944,00 грн., в тому числі сума ПДВ 36824,00 грн.; від 07.03.2019 на загальну суму 92040,00 грн., в тому числі сума ПДВ 15340,00 грн.; від 12.03.2019 на загальну суму 65760,00 грн., в тому числі сума ПДВ 10960,00 грн.; від 12.03.2019 на загальну суму 13740,00 грн., в тому числі сума ПДВ 2290,00 грн.; від 09.03.2019 на загальну суму 48394,80 грн., в тому числі сума ПДВ 8065,80 грн.; від 02.04.2019 на загальну суму 173124,00 грн., в тому числі сума ПДВ 28854,00 грн.; від 04.04.2019 на загальну суму 47714,40 грн., в тому числі сума ПДВ 7952,40 грн.; від 08.04.2019 на загальну суму 72014,40 грн., в тому числі сума ПДВ 12002,40 грн.

Отже, позивач підтвердив формування витрат за вищевказаним договором, довів зміну власного майнового стану, пов`язану з правочином.

Для вирішення спору суд врахував висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 27 лютого 2020 року (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа №813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа №814/2412/17), які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

У вказаних рішеннях зазначено, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також суд врахував висновки Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі №815/3526/17 відповідно до яких норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі №814/937/15 відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Отже, висновки акту перевірки з посиланням на податкову інформацію стосовно відсутності у контрагента позивача основних засобів, трудових ресурсів, суд вважає необґрунтованим доказом відсутності здійснення вищевказаних господарських операцій.

Більш того, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю (висновки Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №814/937/15).

Відповідно до визначень, наведених у ст.1 Закону №996-ХІV: економічна вигода потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (валових витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема:

- фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій;

- документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду;

- наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності;

- наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної;

- наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. За певних інших обставин документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання.

Враховуючи те, що судом встановлено та підтверджено матеріалами справи рух активів у процесі здійснення господарських операцій, наявність у позивача та його контрагента ТОВ «Олві Групп» податкової правосуб`єктності учасників господарської операції станом на час вчинення та виконання правочину, встановлено зв`язок між укладеним договором та господарською діяльністю платника податків, витрати підтверджені первинними документами, суд вважає встановленим факт здійснення господарських операцій,

Тому суд дійшов висновку про відсутність сукупності достатніх обставин вважати, що не мали реального характеру господарські операції позивача з вищевказаними контрагентами, на підставі яких позивач включив суми коштів у витрати.

Крім того, за наслідками вищевказаних господарських операцій з складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні: від 05.03.2019 на суму 88404,00 грн; від 05.03.2019 на суму 143520,00 грн; від 06.03.2019 на суму 77424,00 грн; від 07.03.2216 на суму 92040,00 грн; від 11.03.2019 на суму 65760,00 грн; від 11.03.2019 на суму 13740,00 грн; від 29.03.2019 на суму 141816,00 грн; від 27.03.2019 на суму 48394,80 грн; від 29.03.2019 на суму 72014,40 грн; від 31.03.2019 на суму 47714,40 грн; від 29.03.2019 на суму 31308,00 грн; (Всього 822135,60 грн, у т.ч. ПДВ 137022,60 грн).

Тому, позивачем правомірно включено суми коштів за правовідносинами з ТОВ «Олві Групп» до податкового кредиту.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що правовідносини між позивачем та вищевказаним контрагентом оформлені належним чином, тобто їх реальність підтверджується належно складеними первинними бухгалтерськими документами, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно у розмірі 2422,40 грн.

Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 139-143, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Легедзене задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 04.03.2025 №3417/23-00-07-04-01.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Легедзене (20435, Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Легедзине, вул. Прикордонників, буд.5, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ