Справа № 932/2904/25
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
Справа № 932/2904/25
Провадження № 2-а/932/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі

головуючої судді Ярощук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

представника позивача адвокат Гурський В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гурський В.С. до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

установив:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Гурський В.С. звернувся до Шевченківського районного суду міста Дніпра із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови №122 від 04.02.2025 року у справі про адміністративне правопорушення.

Прохав суд, визнати протиправною та скасувати спірну постанову №122 від 04.02.2025 р. за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрити, стягнути із відповідача судовий збір.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 10.02.2023 року має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного зі статусом обмежено придатний.

29 вересня 2022 року ОСОБА_1 взято на військовий облік.

12 червня 2024 року встановив додаток «резерв+» та обновив усі дані. Ніяких викликів не отримував.

03 лютого 2025 року особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під наглядом співробітників районного РТЦК почав проходити ВЛК, йому видали відповідне направлення. Жодної повістки не отримував.

Про наявність оскаржуваної постанови дізнався 06 березня 2025 року, коли йому було заблоковано банківські рахунки, як наслідок, він дізнався про відкрите виконавче провадження ВП №77402778 та накладення штрафу у розмірі 51 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. У судове засідання заяв чи клопотань не подавав, правом на подання відзиву не скористався.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03.02.2025 року позивач ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де отримав направлення на проходження лікарської комісії. Підтвердженням чого є надані позивачем копії направлень із відповідними штампами ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до витягу даних із військово-облікового документу «Резерв +» ОСОБА_1 12.06.2024 вчасно уточнив дані. Окрім того, пройшов 19.02.2025 ВЛК, та придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах, медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.

04 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , підполковником ОСОБА_2 прийнято Постанову № 122 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 та накладено штраф у сумі 25 500 грн., у зв`язку з несвоєчасним прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 для оновлення своїх військово-облікових даних.

Відповідно до частини 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом 11ст. 1Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України N 64/2022 та N 69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Диспозиція частини третьої ст. 210 КУпАП`є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" номер_1 -XII(далі -Закон N 2232-XII).

Відповідно до частини 3статті 1 Закону N 2232-XII військовий обов`язок включає у т.ч. дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 10 статті 1 Закону N 2232-XIIгромадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Загальні правила військового обліку встановлені статтею 33 Закону N 2232-XII, якою закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12. 2022 N 1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який діяв на час винесення оскаржуваної постанови (далі Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності через неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення (оновлення) облікових даних.

При цьому, суд звертає увагу, що у постанові не зазначений початок періоду, з якого позивач не перебував на військовому обліку.

Як встановлено судом, 12.06.2024 року позивач ОСОБА_1 вчасно уточнив дані щодо військового обліку, про що є відповідна відмітка у додатку «Резерв+». 03 лютого 2025 року він отримав від уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження ВЛК, яку почав проходити і завершив 19.02.2025, про що також є відмітка у додатку «Резерв+».

У судовому засіданні представник позивача категорично заперечував той факт, що ОСОБА_1 не з`явився 04.02.2025 року до територіального центру, оскільки 03.02.2025 він особисто був присутній у територіальному центрі і жодної повістки він не отримував. Є обмежено придатним, а тому своєчасно виконував вимоги законодавства щодо оновлення військових даних.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте відповідач не надав доказів правомірності прийняття постанови від №122 від 04 лютого 2025 року, які в нього наявні. Примірник повістки із відміткою про вручення суду не надавав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не скеровував.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням відсутності належних та достатніх доказів вчинення позивачем порушень, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210 КУпАП.

Згідно з пунктом 3 частини третьої ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова № 122 від 04 лютого 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.210, 245, 251 КУпАП, ст.ст 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання згідно позовної заяви: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , підполковником ОСОБА_2 № 122 від 04 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладення штрафу у сумі 25 500 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок за позовну заяву та 908 гривень 40 коп за заяву про забезпечення позову.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення ухвалено 10 вересня 2025 року.

Суддя Оксана ЯРОЩУК