Справа № 420/22951/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа №420/22951/24

адміністративне провадження №К/990/35356/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №420/22951/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% сум грошового забезпечення до 70% на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.02.2024 №9/3-354 та припинення нарахування і виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова №713), а також припинення виплати раніше проіндексованої пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (далі - Постанова №118) та від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі - Постанова №168);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.02.2024 №9/3-354 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 та з урахуванням індексацій на підставі Постанов №118, №168, без обмеження її максимальним розміром починаючи з 01.07.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 22.10.2024 позов задовольнив.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 29.07.2025 апеляційну скаргу відповідача задовольнив, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нову постанову, якою у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Підставами касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржник визначає положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статті 13 Закону №2262-ХІІ без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 та Верховного Суду, сформульованих у постановах від 03.04.2018 у справі №175/1665/17, від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 щодо правомірності зменшення відсоткового розміру пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ.

Скаржник покликається на неправильне застосування положень Постанов №713, №118, №168 в частині правомірності нарахування доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, проведення індексації до пенсії без обмеження її максимальним розміром, без урахування Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, висновків Верховного Суду, сформульованих у постановах від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 15.04.2019 у справах №127/4270/17, №522/16973/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2019 у справі №826/17744/17, від 21.11.2019 у справі №295/2039/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 23.04.2020 у справі №686/24928/16-а, від 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19, від 11.07.2022 у справі №620/613/21, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 25.05.2023 у справі №640/10017/19.

Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував положення частини третьої статті 7 КАС України і не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 та Верховного Суду щодо застосування цієї норми, викладені у постановах від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, де зазначено, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.

Також скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції не врахований висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, в якому Суд зауважив, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Позивач зауважує, що судом апеляційної інстанції не враховані висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 08.11.2022 у справі №420/2473/22, від 24.05.2023 у справі №400/2732/22, від 29.06.2023 у справі №420/343/22, від 11.07.2023 у справі №420/342/22, від 19.09.2023 у справі №420/6269/22, в яких Суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. У зв`язку з цим, особам, яким призначено пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, органи Пенсійного фонду України повинні нараховувати та виплачувати доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713.

Крім того, скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачене підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа є винятково важливою для самого скаржника, оскільки її пенсія є єдиним джерелом існування, він більшу частину свого життя присвітив службі в органах Державної пенітенціарної системи України, ставши інвалідом, у зв`язку з чим має право на належний рівень пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ.

Окрім наведеного, позивач у касаційній скарзі посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині відсутності обґрунтувань частини позовних вимог. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції належним чином не вмотивував своє рішення, не зазначивши підстави і мотиви скасування судового рішення першої інстанції.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставами для відкриття касаційного провадження у цій справі є пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та наявність обставин, наведених у пункті 1 частини четвертої, підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій.

Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій.

Ураховуючи, що скаржник є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, в підтвердження чого заявником надано посвідчення, скаржник звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №420/22951/24.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/22951/24.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб