Справа № 539/3283/25
Суддя: Коваленко О. А.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3283/25
Провадження № 2-а/539/72/2025
02 вересня 2025 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді - Коваленко О.А.,
при секретарі судового засідання Ануфрієвій Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.
В позові вказав, що 24 травня 2025 року відносно нього було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 .
Копію постанови він отримав 23.06.2025 року, про що свідчить відмітка в копії постанови, а отже строк оскарження постанови наступає з дня її отримання.
20 травня 2025 року, під час проходження в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-лікарської комісії, йому стало відомо, що він перебуває в розшуку в зв`язку з тим, що не з`явився по повістці №2951167 для проходження медичного огляду 28.03.2025 року, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу II прикінцеві та перехідні положення Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року, про громадян України, які перебувають на військовому обліку.
Протокол про адміністративне правопорушення № 1169 було складено 20.05.2025 року. Під час надання пояснень до протоколу я зазначив, що ніякої повістки я не отримував, повідомлення про надходження на мою адресу рекомендованої кореспонденції, теж не отримував. 12.05.2025 року самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження військово-лікарської комісії.
26.06.2025 року він звернувся з відповідним листом до AT «Укрпошта», де просив повідомити його чи дійсно на його адресу надходила кореспонденція від ІНФОРМАЦІЯ_2 , та причини не вручення йому повідомлення про надходження рекомендованої кореспонденції.
Номер телефону у адресі одержувача не зазначений. SMS-Viber- повідомлення адресата про надходження даного поштового відправлення не здійснювалося.
Винесену постанову вважає незаконною та безпідставною з наступних підстав. В протоколі № 1169 від 20.05.2025 року та в постанові про адміністративне правопорушення №1169 від 24.05.2025 року зазначено, що він нібито проходив військово-лікарську комісію в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 20.05.2025 року. Зазначений факт не відповідає дійсності в зв`язку з тим, що він проходив військово-лікарську комісію 12.05.2025 року, про що свідчать як його пояснення в протоколі № 1169 від 20.05.2025 року так і довідка військово-лікарської комісії № 2025-0513-1724-0118-0 віл 14.05.2025 року. Отже обставини вказані як в протоколі так і в постанові про адміністративне правопорушення №1169 від 24.05.2025 року не відповідають дійсним обставинам.
Йому не було відомо про надходження на його адресу будь-якої кореспонденції з ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до витягу з додатку «Резерв+», в його облікових документах вказано також і його діючий телефонний номер. А відповідно до відповіді AT «Укрпошта» номера телефону у адресі одержувача не зазначено.
Повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення він не отримував та як зазначено у відповіді AT «Укрпошта», вказаного повідомлення у хвіртці свого домоволодіння він не знаходив.
У постанові у справі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію 28.03.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці для проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення без поважних причин, разом з цим не зазначено, на який час необхідно було з`явитися, за якою саме повісткою та ким вона видана і чи одержана у належний спосіб повістка ним.
Оскільки він не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним не було порушено підпункту 1 пункту 2 розділу II прикінцеві та перехідні положення Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного позивач прохав скасувати вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.
Ухвалою судді від 08.07.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.
В судове засідання позивач не з`явився. У відповіді на відзив прохав позовні вимоги задовольнити, а справу розглядати без його участі.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання свого представника не направив, у відзиві на позов прохали справу розглядати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 та відмовити у задоволенні позову, оскільки вважають, що ОСОБА_1 був належно повідомлений про виклик до ТЦК, і днем його оповіщення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
24 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 1700 грн. (а.с.9).
Згідно вищевказаної постанови, 20.05.2025 року о 08 год.10 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії, де під час уточнення військово облікових даних було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував у розшуку, так як не з`явився по повістці №2951167 для проходження медичного огляду 28.03.2025 року, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 року, про громадян, які перебувають на військовому обліку.
Правопорушення вчинено в особливий період, за що передбачена адміністративна відповідальність, визначена ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє і до тепер.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України а загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992. Виконання військового обов`язку громадянами забезпечують відповідно до абзацу 7 ст.1 вищевказаного Закону державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом та районні (міські) ТЦК та СП.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 05.01.2025 року позивач ОСОБА_1 уточнив свої дані в додатку «РЕЗЕРВ+», зазначивши всі свої анкетні дані, адресу місця проживання та діючий номер свого телефону. Але, не зважаючи на це, він не був повідомлений працівниками відділення поштового зв`язку про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» на мою адресу.
Відповідно до копії довідки військово-лікарської комісії №2025-0513-1724-0118-0 від 14.05.2025 року ОСОБА_1 пройшов огляд ВЛК саме 14.05.2025 року, тоді як в протоколі № 1169 від 20.05.2025 та постанові № 1169 від 24.05.2025 про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 нібито 20.05.2025 проходив ВЛК в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 що не відповідає дійсності, так як він добровільно з`явився для проходження ВЛК 12.05.2025, про що свідчать як його пояснення в протоколі № 1169 від 20.05.2025 так і довідка ВЛК від 14.05.2025 а отже обставини вказані в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 суду не надано доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові. З урахуванням цього, в ситуації, коли позивач категорично заперечує факт отримання ним повістки, у суду немає підстав дійти іншого висновку.
Відтак, доводи позивача про незаконність дій відповідача є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із даним позовом, прохав залишити судові витрати за ним.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1169 від 24.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. і закрити провадження по справі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2025 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Коваленко О.А.