Справа № 140/4918/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4918/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2) у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

зобов`язати військову частини НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 102 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №100 звільнений із військової служби.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №100, позивачу нараховано грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку у розмірі 60 днів за 2022-2024 роки та за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 42 дні за 2022-2024 роки, всього за 102 дні.

На звернення 25.03.2025 представника позивача до Військової частини НОМЕР_1 про надання інформації щодо врахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, до сум грошового забезпечення, яке враховувалось при обрахунку грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2024 роки та за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2022-2024 роки, Військовою частиною НОМЕР_4 листом від 26.03.2025 №173/227/ПС надано відповідь з посиланням на лист Військової частини НОМЕР_2 від 26.03.2025 №1525/486/624/пс з якого вбачається, що додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №168, не враховується при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Позивач вважає, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо не врахування додаткової грошової винагороди при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву від 09.06.2025 Військова частина НОМЕР_1 позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, включаються винагороди, які мають постійний характер. У свою чергу, додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, встановлена лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується тільки в період безпосереднього виконання спеціальних (бойових) завдань, та визначається наказами командирів (начальників), що сукупно свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди. Розмір додаткової винагороди протягом усього періоду нарахування не враховується при нарахуванні одноразових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, вихідна допомога при звільненні тощо), а тому вважає позовні вимоги безпідставними, у зв`язку з чим у їх задоволенні просить відмовити повністю.

Крім того, вважає, що позивачем пропущено передбачений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду, який закінчився 21.06.2024, та не доведено обставини, які могли перешкоджати вчасному зверненню.

У відзиві на позовну заяву від 09.06.2025 Військова частина НОМЕР_2 позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що додаткова винагорода в розмірі 30000 грн не має постійного характеру, оскільки виплачується тільки в період безпосереднього виконання спеціальних (бойових) завдань, а відтак не може бути включена до складу грошового забезпечення. Розмір додаткової винагороди протягом усього періоду нарахування не враховується при нарахуванні одноразових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, вихідна допомога при звільненні, компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки тощо). З наведених підстав у задоволенні позову просить відмовити повністю. Крім того, вважає, що позивачем пропущено передбачений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 26.03.2022 по 09.04.2024 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 (яка перебуває на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 ) та є учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 від 15.11.1992 та посвідченням серії НОМЕР_6 від 29.12.2016 (а.с.12,13).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №100 (по стройовій частині) штаб-сержанта ОСОБА_1 , командира відділення радіозв`язку взводу зв`язку Військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2024 №25-РС (по особовому складу) з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 09.04.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.13 зворот).

Цим же наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №100 (по стройовій частині) вирішено виплатити позивачу грошову компенсацію за 34 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік та за 11 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, а також виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2022-2024 у кількості 42 доби.

При цьому, як вбачається з архівної відомості військовослужбовця ОСОБА_1 з березня 2022 року по травень 2024 року, позивачу у період з квітня 2022 року по лютий 2023 року, з травня 2023 року по жовтень 2023 року та з грудня 2023 року по травень 2024 року щомісячно нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 (а.с.17).

Як вбачається з розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки, наданого Військовою частиною НОМЕР_2 , грошове забезпечення (за останньою займаною штатною посадою) ОСОБА_1 становить 24926,25 грн, в тому числі: посадовий оклад - 3000,00 грн, оклад за військовим званням 950,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 1975,00 грн, премія (505%) - 15150,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) 3851,25 грн. Одноденний розмір грошового забезпечення 24926,25 грн/30 днів = 830,875 грн (а.с.16 зворот).

25.03.2025 представник позивача - адвокат Отрох А. В звернулася до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому, серед іншого, просила надати інформацію щодо врахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, до сум грошового забезпечення, яке враховувалось при обрахунку грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2024 роки та за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2022-2024 роки (а.с.14).

Листом від 26.03.2025 №173/227/ПС Військовою частиною НОМЕР_4 представнику позивача надано відповідь, у якій зазначено, що Військова частина НОМЕР_3 перебуває на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 , а також лист Військової частини НОМЕР_2 від 26.03.2025 №1525/486/624/пс з якого вбачається, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168 (зі змінами) на період дії воєнного стану запроваджена додаткова винагорода, яка носить тимчасовий характер. З урахуванням наведеного вище - додаткова винагорода військовослужбовцям на період дії воєнного стану не є складовою частиною грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для нарахування грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки з врахуванням додаткової винагороди, виплату якої передбачено постановою КМУ від 28.02.2022 №168 (а.с.15 зворот-16).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до складу грошового забезпечення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їхнього соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям і членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII).

Положеннями пункту 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилами пункту 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України Про відпустки (пункт 14 статті 10-1 Закону №2011-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 704), окрім тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та розмірів надбавки за вислугу років також затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством оборони України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 розділу ХХХІ Порядку № 260 установлено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Відповідно до пункту 6 розділу ХХХІ Порядку №260 (у редакції на час звільнення позивача з військової служби) розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168, в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Вирішуючи питання щодо врахування, передбаченої Постановою №168 щомісячної додаткової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток суд констатує, що підпункт 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої компенсації.

При вирішенні спору, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 23.09.2024 у справі №240/32125/23, які полягають, зокрема, у такому.

Положення четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ є відсилочними, оскільки розміри грошового забезпечення визначає Кабінет Міністрів України, а право визначити порядок виплати грошового забезпечення законодавець, зокрема, делегував Міністру оборони України.

Такими нормативно-правовими актами є Постанова №704, якою, з-поміж іншого, передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, крім посадового окладу; окладу за військовим званням включає і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та Порядок № 260.

Отже, за своєю правовою природою, щомісячна додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.

Що стосується умов обчислення розміру компенсації за всі невикористані військовослужбовцем дні щорічної основної відпустки, то Верховний Суд у справі №240/32125/23 констатував, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги на оздоровлення, підпункт 6 розділу ХХХІ Порядку №260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої компенсації.

Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Таким чином, ураховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, що відповідно до довідки військової частини виплачувалася позивачу, починаючи з квітня 2022 року по лютий 2023 року, Верховний Суд дійшов висновку, що указана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки.

При цьому Верховний Суд у постановах від 07.11.2024 у справі №240/23909/23, від 06.12.2024 у справі №240/12225/23, від 19.12.2024 у справі №580/3483/24, від 10.04.2025 у справі №240/2078/24, від 10.04.2025 у справі № 420/35446/23 та від 10.04.2025 у справі №380/10576/23 та інших не знайшов підстав для відступу від цього правового висновку.

Згідно наявної в матеріалах справи архівної відомості військовослужбовця ОСОБА_1 з березня 2022 року по травень 2024 року судом встановлено, що позивачу у період з квітня 2022 року по лютий 2023 року, з травня 2023 року по жовтень 2023 року та з грудня 2023 року по травень 2024 року щомісячно нараховувалась та виплачувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 (а.с.17).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №100 (по стройовій частині) вирішено виплатити позивачу грошову компенсацію за 34 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік та за 11 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, а також виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2022-2024 у кількості 42 доби.

Відповідач Військова частина НОМЕР_2 не заперечує факту нарахування та виплати позивачу компенсації за всі невикористані дні основної щорічної та додаткової відпусток без урахування при їх обчисленні сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, що також підтверджено розрахунком грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки та листом від 26.03.2025 №1525/486/624/пс (а.с.15-16 зворот).

Суд зазначає, що додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, є видом додаткового грошового забезпечення військовослужбовців, що виплачується під час дії воєнного стану і має постійний характер виплати. Відтак вказана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної та додаткової відпусток. З огляду на таке, при обчисленні розміру таких виплат (компенсації за всі невикористані дні щорічної та додаткової відпусток), відповідач Військова частина НОМЕР_2 був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

У цій справі судом враховано, що згідно з пунктом 1.4 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України 22.05.2017 №280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22.04.2021 №104; далі - Правила), основними завданнями фінансового забезпечення військової частини є, зокрема, своєчасна та повна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам та інших передбачених законодавством виплат.

Розпорядники бюджетних коштів реалізують свої функції таким чином: розпорядники коштів третього рівня через фінансові органи військових частин (пункт 1.3 Правил).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини (пункт 1.5 Правил).

З наявного в матеріалах справи листа Військової частини НОМЕР_4 від 26.03.2025 №173/227/ПС вбачається, що Військова частина НОМЕР_3 (у якій позивач в період з 26.03.2022 по 09.04.2024 проходив військову службу) перебуває на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 .

Аналіз приписів Правил дозволяє дійти висновку, що Військова частина НОМЕР_3 фінансово підпорядковується Військовій частині НОМЕР_2 ; відповідні документи (заявки на кошти, платіжні доручення, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення і т.п.) підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні; безпосередньо виплату коштів здійснює відповідач 2 (Військова частина НОМЕР_2 ) - розпорядник коштів, який має відкриті рахунки.

Саме розпорядник коштів, маючи відкриті рахунки та здійснюючи безпосередню виплату грошового забезпечення, зобов`язаний був забезпечити нарахування та виплату невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2022-2024, з урахуванням у складі грошового забезпечення з якого нараховується компенсація сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Розпорядник коштів несе відповідальність за належний контроль над фінансовими операціями, включаючи правильність нарахувань та своєчасність виплат.

Із врахуванням вищевикладеного та наведених норм чинного законодавства України, правових позицій Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , що полягає у невключенні позивачу до складу грошового забезпечення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та додаткової відпустки за 2022-2024 роки та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 , здійснити позивачу перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та додаткової відпустки за 2022-2024 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, з урахуванням раніше виплачених сум, та про відмову у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 .

Щодо твердження відповідачами про порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 викладена наступна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду:

Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин) (пп. 65.1 - 65.2 п. 65 постанови).

Отже, з 19.07.2022 строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати при звільненні, обмежений трьома місяцями з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №100 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 09.04.2024.

Позивач звернувся із позовною заявою до суду 12.05.2025 через систему Електронний суд.

Разом з тим, про складові нарахованих та виплачених йому при звільненні сум грошового забезпечення (компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток) позивач дізнався з відповіді Військової частини НОМЕР_2 від 26.03.2025 №1525/486/624/пс та наданого до неї розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, отриманих на звернення представника позивача.

З огляду на викладене, доводи представників відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки з позовом про стягнення належної позивачу заробітної плати при звільненні, позивач звернувся в межах трьох місяців з дня одержання письмового повідомлення про нараховані та виплачені при звільненні суми грошового забезпечення (та складові, що входили до таких виплат).

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та додаткової відпустки за 2022-2024 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та додаткової відпустки за 2022-2024 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Суддя Т.М. Димарчук