Справа № 140/2259/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2259/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМБ-ТРЕЙД» звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000030/1 від 05.02.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.02.2025 №UA205140/2024/000287.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 04.02.2025 ТОВ «АБМ - ТРЕЙД» через декларанта ПП «ТРІАДА» було подано на Волинську митницю електронну митну декларацію (далі МД), якій присвоєно номер 25UA61U1, на товар: «Калій йодид 68% кормовий (Potassium iodide 68%feed grade) номер CAS 7681-11-0, вага нетто-300 кг. Містить у своєму складі основну речовину 69.26%. Являє собою неорганічну сполуку, калієва сіль йодидної кислоти складу КІ, у вигляді безбарвних кристалів, які добре розчиняються у воді, номер партії 004-064/24, дата виробництва 26.07.2024, термін придатності 25.07.2028, упаковані в 12 шт. картонних коробках, використовуються в хімічній промисловості, виробник: Potassium iodide Incasa Brazil. BR, торгівельна марка: немає даних, країна виробництва: Бразилія, не є товарами подвійного використання (далі - товар №1); «Селеніт натрію (sodium selenite) у вигляді білої кристалічної речовини, вага нетто - 500 кг, номер CAS 10102-18-8 містить у своєму складі основну речовину - 45,49%, вологість - 0,03%, водонерозчинність w/w - 0,01 %, зазвичай отримують реакцією діоксиду селену з гідроксидом натрію, використовується для фарбування/знебарвлення скла, дата виробництва 26.07.2024, термін придатності 25.07.2028, упаковані в 20 шт. металевих бочках, виробник: Vital Chemicals, CN, країни виробництва: Китай, не є товарами подвійного використання (товар №2); «Карбонат кобальту 46% (cobalt carbonate 46%) у вигляді рожево-фіолетового порошку, вага нетто - 250 кг, номер CAS 513-79-1 містить у своєму складі основну речовину - 47,54%, використовується як проміжний продукт у гідрометалургійному очищенні кобальту з його руд також як сировина для виробництва пігментів, зокрема для отримання різних відтінків синього кольору, а також використовується в каталізаторах, номер партії 030-045/23, дата виробництва 29.12.2023, термін придатності 28.12.2027, упаковані в 10 шт. поліетиленових мішків, виробник Incasa Brazil. BR, торговельна марка: немає даних, країна виробництва: Бразилія, не є товарами подвійного використання (товар №3)» та пакет документів на підтвердження заявленої митної вартості за першим (основним) методом визначення митної вартості, тобто за ціною товару.

04.02.2025 декларанту було направлено електронне повідомлення, у відповідь на яке позивач надав додаткові пояснення від 05.02.2025 №05/02.

Позивач наголошує, що декларантом до митного оформлення надано всі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару.

Однак, 05.02.2025 відповідач прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000030/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000287.

Позивач із вказаними рішеннями не погоджується та вважає, що сумніви митного органу не відповідають дійсним обставинам справи та наданим декларантом документам, адже вказує, що декларантом подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

При цьому, позивач вказує, що у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару та не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім цього, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

З огляду на викладене, позивач вважає оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправним та таким, що підлягає скасуванню, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.93-123) позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статі 257 Митного кодексу України (МК України) для митного оформлення товару №1, товару №2, товару №3 декларантом в інтересах ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» подано МД №25UA61U1 від 04.02.2025 та перелік документів, визначених в графі 44 МД. Митну вартість вказаного товару визначено за основним методом за ціною договору (контракту).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до пункту 2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) №08/01/25 від 18.01.2025 загальна вартість включає вартість товару, вартість упаковки, маркування, інші витрати в країні продавця. Однак, числовий розрахунок для перевірки зазначеного не надано;

- відповідно до рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №153 від 28.01.2025 та довідки про транспортні витрати №3524 від 28.01.2025 послугу з перевезення надано ТзОВ «СЕЙВ СОЛЮШНС», згідно договору про перевезення №01102024-С від 01.10.2024, який не поданий до митного оформлення. Згідно з автотранспортного документу CMR від 28.01.2025 №Т80838355 перевізник- CLL DOBROTRANS, відомості про якого відсутні;

- згідно з п.3 .2 договору оплата за партію товару здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати перед поставкою. Надано банківський платіжний документ б/н від 23.01.2025, згідно якого оплата за товар здійснена відповідно контракту від 08.01.2025 №08/01/25 та інвойсу від 14.01.2025 №114, тоді як до митного оформлення подана рахунок-фактура від 27.01.2025 №190;

- умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладені обов`язки з оплати завантаження товару на транспорт перевізника, перевезення, страхування, проте в графах 21,22 ДМВ вартість таких витрат не зазначена.

Вищевказані розбіжності слугували беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару.

Зважаючи на вказане, також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митним органом направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання у десятиденний термін додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Декларант надав додаткові документи: виписку по рахунку від 23.01.2025, рахунок-проформу від 14.01.2025 №114, договір (контракт) про перевезення від 01.10.2024 №01102024-С, лист-пояснення б/н від 05.02.2025.

Листом б/н від 05.02.2025 декларант повідомив про відсутність інших витребуваних документів.

Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.

З огляду на вказане, Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 05.02.2025 №UA205140/2024/000030/1, згідно із яким митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу: товари на рівні - 17,77 дол. США/кг за ЕМД UA100180/2024/013498 від 09.11.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено «Карбонат кобальту 46% (cobalt carbonate 46%)…Виробник: Incasa Brazil, BR. Торговельна марка: нема даних. Країна виробництва Бразилія.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України, про що свідчить митна декларація МД №25UA99U8 від 05.02.2025.

З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що відзив фактично відтворює наведені пояснення митного органу в спірному рішенні про коригування митної вартості, однак відповідач не навів заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, а саме: щодо тверджень позивача про хибні, некоректні та протиправні формування обґрунтування відповідача щодо визначення методу митної вартості під час митного оформлення товару та щодо суперечливих та необґрунтованих вимог на рахунок надання числових розрахунків вартості товару та здійснення перевезення, які не передбачені положеннями статті 53 МК України (а.с.134-145).

Інші заяви по суті справи не надходили.

Ухвалою суду від 31.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с. 131).

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті, суд встановив такі обставини.

08.01.2025 між позивачем ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та компанією TODINI BV (Бельгія) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №08/01/25 (а.с.34-36), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі товару в порядку і строки, встановлені даним контрактом.

Згідно із пунктом 1.1 покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим контрактом.

Відповідно до положень пункту 1.2. контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.3. контракту визначено, що остаточна сума контракту буде визначена за результатами поставки товару протягом терміну дії контракту.

Відповідно до пункту 2.1. контракту загальна вартість включає в себе: вартість товару, вартість упаковки, маркування, запобігання товару від пошкоджень, витрати по сертифікації товару, оформлення всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця.

Згідно із специфікацією №1 від 08/01/25 до вказаного контракту сторони контракту домовилися про поставку товару №1 вагою 500 кг, товару №2 вагою 250 кг, товару №3 вагою 300 кг на загальну суму 28 800,00 Євро. Умови поставки FCA 8930 MENEN (Бельгія). Умови оплати: 100% передоплата (а.с.37).

Відповідно до проформи інвойсу №08/01/25 від 08.01.2025 сторонами контракту було узгоджено поставку товару в кількості 1050 кг загальною вартістю 28 800,00 Євро (а.с.38).

На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №08/01/25 від 08.01.2025 компанія TODINI BV поставила позивачу відповідний товар на загальну суму 28 800,00 Євро (а.с.39).

Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 23.01.2025 на суму 28 800,00 дол. США (а.с.41).

З метою митного оформлення імпортованого товару 04.02.2025 декларант ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» подав до Волинської митниці електронну МД на 3 товарні позиції, якій присвоєно номер №25UA61U1 (а.с.25) на товар: «Калій йодид 68% кормовий (Potassium iodide 68%feed grade) номер CAS 7681-11-0, вага нетто-300 кг. Містить у своєму складі основну речовину 69.26%. Являє собою неорганічну сполуку, калієва сіль йодидної кислоти складу КІ, у вигляді безбарвних кристалів, які добре розчиняються у воді, номер партії 004-064/24, дата виробництва 26.07.2024, термін придатності 25.07.2028, упаковані в 12 шт. картонних коробках, використовуються в хімічній промисловості, виробник: Potassium iodide Incasa Brazil. BR, торгівельна марка: немає даних, країна виробництва: Бразилія, не є товарами подвійного використання»; «Селеніт натрію (sodium selenite) у вигляді білої кристалічної речовини, вага нетто - 500 кг, номер CAS 10102-18-8 містить у своєму складі основну речовину - 45,49%, вологість - 0,03%, водонерозчинність w/w - 0,01 %, зазвичай отримують реакцією діоксиду селену з гідроксидом натрію, використовується для фарбування/знебарвлення скла, дата виробництва 26.07.2024, термін придатності 25.07.2028, упаковані в 20 шт. металевих бочках, виробник: Vital Chemicals, CN, країни виробництва: Китай, не є товарами подвійного використання»; «Карбонат кобальту 46% (cobalt carbonate 46%) у вигляді рожево-фіолетового порошку, вага нетто - 250 кг, номер CAS 513-79-1 містить у своєму складі основну речовину - 47,54%, використовується як проміжний продукт у гідрометалургійному очищенні кобальту з його руд також як сировина для виробництва пігментів, зокрема для отримання різних відтінків синього кольору, а також використовується в каталізаторах, номер партії 030-045/23, дата виробництва 29.12.2023, термін придатності 28.12.2027, упаковані в 10 шт. поліетиленових мішків, виробник Incasa Brazil. BR, торговельна марка: немає даних, країна виробництва: Бразилія, не є товарами подвійного використання» (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 28 800,00 Євро.

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: митна декларація 24UA61U1 від 04.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №08/01/2025 від 08.01.2025; специфікація №1 видана 14.01.2025 до контракту №08/01/2025 від 08.01.2025; проформа інвойс №114 від 14.01.2025; комерційний інвойс №190 від 27.01.2025; банківський платіжний документ у формі swift №300020835.230125 від 23.01.2025. на суму 28 800.00 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за контрактом №08/01/2025 від 08.01.2025. інвойсу №114 від 14.01.2025); міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №Т80838355 від 28.01.2025; рахунок на оплату по замовленню ТОВ «С`ЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС» №153 від 28.01.2025; довідка про транспортні витрати вантажу ТОВ «СЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС» №3524 від 28.01.2025; заявка №3524 від 24.01.2025 до договору на перевезення вантажів у міжнародному сполученні №01102024-С від 01.10.2024; сертифікат якості б/н від 24.01.2025; пакувальний лист №109 від 24.01.2025; декларація про походження товару №190 від 27.01.2025.

04.02.2025 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України, а саме: договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні (перевізні) документи; якщо здійснювалось страхування страхові документи та відомості про вартість страхування; банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару (а.с.23-зворот).

У відповідь на вказане повідомлення позивач надав додаткові пояснення від 05.02.2025 №05/02, в яких повідомив, що надав усі наявні на момент митного оформлення документи, які витребовувалися митним органом (а.с.30-33).

05.02.2025 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000030/1 (а.с.23) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/000287 (а.с.24), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №24UA61U1 документи містять розбіжності, зокрема:

- відповідно до пункту 2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) №08/01/25 від 18.01.2025 загальна вартість включає вартість товару, вартість упаковки, маркування, інші витрати в країні продавця. Однак, числовий розрахунок для перевірки зазначеного не надано;

- відповідно до рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №153 від 28.01.2025 та довідки про транспортні витрати №3524 від 28.01.2025 послугу з перевезення надано ТзОВ «СЕЙВ СОЛЮШНС», згідно договору про перевезення №01102024-С від 01.10.2024, який не поданий до митного оформлення. Згідно автотранспортного документу CMR від 28.01.2025 №Т80838355 перевізник- CLL DOBROTRANS, відомості про якого відсутні;

- згідно п.3 .2 договору оплата за партію товару здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати перед поставкою. Надано банківський платіжний документ б/н від 23.01.2025, згідно якого оплата за товар здійснена відповідно контракту від 08.01.2025 №08/01/25 та інвойсу від 14.01.2025 №114, тоді як до митного оформлення подана рахунок-фактура від 27.01.2025 №190;

- умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладені обов`язки з оплати завантаження товару на транспорт перевізника, перевезення, страхування, проте в графах 21,22 ДМВ вартість таких витрат не зазначена.

Згідно із статтями 53 та 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Декларант надав додаткові документи: виписку по рахунку від 23.01.2025, рахунок-проформу від 14.01.2025 №114, договір (контракт) про перевезення від 01.10.2024 №01102024-С, лист пояснення б/н від 05.02.2025.

Декларант не надав додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що повідомив листом №05/02 від 05.02.2025.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У митного органу відсутні підстави для застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме товари на рівні - 17,77 дол. США/кг за ЕМД №UA100180/2024/013498 від 09.11.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару з врахуванням найменування, виробника Incasa, країна походження Бразилія, обсягів ввезеної партії.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України, про що свідчить митна декларація МД №25UA99U8 від 05.02.2025.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: митна декларація 24UA61U1 від 04.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №08/01/2025 від 08.01.2025; специфікація №1 видана 14.01.2025 до контракту №08/01/2025 від 08.01.2025; проформа інвойс №114 від 14.01.2025; комерційний інвойс №190 від 27.01.2025; банківський платіжний документ у формі swift №300020835.230125 від 23.01.2025 на суму 28 800,00 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за контрактом №08/01/2025 від 08.01.2025 інвойсу №114 від 14.01.2025); міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №Т80838355 від 28.01.2025; рахунок на оплату по замовленню ТОВ «С`ЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС» №153 від 28.01.2025; довідка про транспортні витрати вантажу ТОВ «СЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС» №3524 від 28.01.2025; заявка №3524 від 24.01.2025 до договору на перевезення вантажів у міжнародному сполученні №01102024-С від 01.10.2024; сертифікат якості б/н від 24.01.2025; пакувальний лист №109 від 24.01.2025; декларація про походження товару №190 від 27.01.2025.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Щодо розбіжності, яка стосується п.2.1 договору, де відповідач зазначає, що позивач не надав числовий розрахунок щодо загальної вартості (вартість товару, вартість упаковки, маркування, інші витрати), суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Тобто, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Так, контрактом №08/01/25 від 08.01.2025, укладеним між ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та компанією TODINI BV (Бельгія) (продавець) було визначено предмет контракту, кількість товару, базисні умови і терміни поставки, ціну та загальну вартість товару, умови оплати (а.с.34-36).

Згідно із пунктом 1.1 покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим контрактом.

Відповідно до положень пункту 1.2. контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.3. контракту визначено, що остаточна сума контракту буде визначена за результатами поставки товару протягом терміну дії контракту.

Відповідно до пункту 2.1. контракту загальна вартість включає в себе: вартість товару, вартість упаковки, маркування, запобігання товару від пошкоджень, витрати по сертифікації товару, оформлення всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця.

Згідно з положень п.5.1., 5.2. контракту сторони визначили, що упаковка, в якій поставляється товар, повинна забезпечити його збереження під час завантаження/розвантаження, транспортування, складського зберігання. Вартість упаковки і маркування включена у вартість товару. Маркування повинно бути нанесено англійською та українською мовами. Маркування повинна містити наступну інформацію - найменування товару, вагу, термін придатності інше.

Тобто, обов`язок упаковки і маркування товару покладається на продавця, як наслідок дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до умов п.5.3. контракту -на кожну партію продавець зобов`язаний скласти пакувальний лист, в якому вказується найменування товару, вага брутто/нетто.

Таким чином, відповідно до умов даного контракту пакування покладається на продавця товару - Компанію ТODINI BV (Бельгія), що підтверджується наданим митному органу пакувального листа №LPA109 від 24.01.2025, а також свідчить про включення вказаних складових (вартість упаковки, пакування, маркування та інші) до митної вартості товару та відсутності правових підстав у митного органу для витребування додаткових документів, які б підтверджували вартість таких витрат.

Щодо розбіжності, що згідно з п.3.2 договору оплата за партію товару здійснюється покупцем на умовах 100% передплати перед поставкою. Надано банківський платіжний документ б/н від 23.01.2025, згідно з якого оплата за товар здійснена відповідно контракту від 08.01.2025 №08/01/25 та інвойсу від 14.01.2025 №114, тоді як до митного оформлення подана рахунок-фактура від 27.01.2025 №190, суд зазначає наступне.

Згідно із специфікацією №1 від 08/01/25 до вказаного контракту сторони контракту домовилися про поставку товару№1 вагою 500 кг, товару №2 вагою 250 кг, товару №3 вагою 300 кг на загальну суму 28 800,00 Євро. Умови поставки FCA 8930 MENEN (Бельгія). Умови оплати: 100% передоплата (а.с.37).

Відповідно до проформи інвойсу №08/01/25 від 08.01.2025 сторонами контракту було узгоджено поставку товару в кількості 1050 кг загальною вартістю 28 800,00 Євро (а.с.38).

На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №08/01/25 від 08.01.2025 компанія TODINI BV поставила позивачу відповідний товар на загальну суму 28 800,00 Євро (а.с.39).

Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 23.01.2025 на суму 28 800,00 дол. США (а.с.41).

Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом у формі swift №300020835 від 23.01.2025 на суму 28 800,00 доларів США (а.с.40). В розділі 70 вказується, що оплата здійснюється за товар: sodium selenite, coba it carbonate, potassium iodide па підставі контракту №08/01/25 від 08.01.2025 та інвойсу №114 від 14.01.2025.

Таким чином, позивачем було здійснено повну оплату товару в сумі 28 800,00 євро, що становить 100 % загальної вартості товару.

За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до контракту №08/01/25 від 08.01.2025 та інвойсу №114 від 14.01.2025.

Ціна товару в проформі інвойсі №114 від 14.01.2025 (28 800,00 доларів США) відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі №190 від 27.01.2025 (а.с.38-39), а також загальній фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA61U1 від 04.02.2025 (графа 22) (а.с.25).

Варто зауважити, що вартість товару в усіх документах співпадає і жодних числових розбіжностей немає.

Надаючи оцінку розбіжності митного органу щодо рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від №153 та довідки про транспортні витрати від 28.01.2025 №3524 послугу з перевезення надано ТзОВ «СЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС», згідно з договору про перевезення №01102024-С від 01.10.2024, який не поданий до митного оформлення. Згідно автотранспортного документу CMR від 28.01.2025 №Т80838355 перевізник - CLL DOBROTRANS, відомості про якого відсутні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС» - Експедитор та ТОВ «АБМ - ТРЕЙД» - клієнт, було укладено Договір транспортного експедирування №01102024-С.

Так, згідно положень п. 1.1, п.1.3. договору сторони домовилися, що відповідно до цього договору, експедитор зобов`язується за плату і за рахунок клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, в тому числі надання митно-брокерських послуг. Експедитор надає клієнту транспортно - експедиційні послуги відповідно до Закону України M1955-IV від 01.07.2004 «Про транспортно-експедиторську діяльність», Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням вказаних у п.1.2. договору нормативних документів.

Також, розділ 2.2. договору чітко визначає обов`язки експедитора щодо забезпечення якісного та своєчасного транспортного обслуговування, а також організації перевезення вантажів клієнта різними видами транспорту по території України та за її межами відповідно до заявки клієнта.

Варто зазначити, що в CMR від 28.01.2025 №Т80838355 вказаний саме перевізник - CLL DOBROTRANS, який здійснює перевезення товару, що був відповідно залучений експедитором - ТОВ «СЕЙВ ГІРО СОЛЮШИНС» для виконання певного виду робіт.

Затверджена форма CMR (міжнародна автомобільна накладна) не передбачає наявності у ній імені та адреси експедитора, який організовує вантажне перевезення, але не є при цьому фактичним перевізником.

В даному випадку міжнародна товарно-транспортна накладна CMR від 28.01.2025 №Т80838355 є документом, що засвідчує лише факт транспортування товарів, а не числове значення митної вартості останніх.

Документи, які були надані позивачем до митного оформлення щодо транспортування товару пов`язані між собою, містять повну, вичерпну та достатню інформацію про вартість транспортування, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження, дані вантажу та дані автотранспортного засобу дублюються у поданих декларантом документах, не мають протиріч та розбіжностей, підтверджують саме перевезення товару, поданого до митного оформлення, а саме CMR від 28.01.2025 №Т80838355 (а.с.50).

Щодо розбіжності митного органу №4, а саме: умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладені обов`язки з оплати завантаження товару на транспорт перевізника, перевезення, страхування, проте в графах 21,22 ДМВ вартість таких витрат не зазначена.

Згідно п. 5-7 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» в графі 21 ДМВ зазначаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; в графі 22 ДМВ зазначаються витрати на страхування оцінюваних товарів.

Відповідно до гр. 20 МД №25UA61U1 від 04.02.2025, а також поданих товаро-супровідних документів, оцінюваний товар поставлявся на умовах FСA (BE, MENEN).

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, у першому підрозділі графи 20 МД «Умови поставки» наводиться скорочене літерне найменування умов поставки згідно з класифікатором умов поставки, в даному випадку - FCA.

У другому підрозділі графи зазначається літерний код альфа-2, відповідно до Переліку кодів країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пробіл назва цього географічного пункту, в цьому випадку BE, MENEN /Бельгія, Менен.

Варто зазначити, що ТОВ «АБМ - ТРЕЙД» для підтвердження розміру транспортних витрат було надано митному органу: заявку від 24.01.2025 №3524 до договору на перевезення вантажів у міжнародному сполученні №01102024-С від 01.10.2024, рахунок на оплату по замовленню №153 від 28.01.2025 та довідку про транспорті витрати доставки вантажу №3524 від 28.01.2025, які були укладені та надані експедитором ТОВ «СЕЙВ ПРО СОЛЮШИНС».

Так, в вищевказаній довідці було вказано, що транспортні витрати з доставки вантажу за маршрутом: м. Менен (Бельгія) - смт. Локачі (Україна) транспортними засобами складають 39 731,40 гривень, з яких: м. Менен (Бельгія) - пункт перетину митного кордону України (Ягодин) - 32 000.00 грн; пункт перетину митного кордону України (Ягодин) - смт. Локачі, Волинська обл.(Україна) - 3 316,80 грн.

Отже, надана позивачем до митного оформлення довідка відповідає графі 20 розділу III Правил заповнення декларацій митної вартості, затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012 №599, згідно з якими для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються документи про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких може належати довідка про транспортні витрати від виконавця договору.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

У спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA500500/2024/033979 від 04.10.2024), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зав`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позивних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2025 №UA205140/2025/000030/1.

Як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.02.2025 №UA205140/2025/000287 теж є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6 056,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 03.03.2025 №14732 (а.с.22).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБ-ТРЕЙД» (45500, Волинська область, Володимирський район, селище Локачі, вулиця Шевченка, 43а, ідентифікаційний код юридичної особи 35580267) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 05.02.2025 №UA205140/2025/000030/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.02.2025 №UA205140/2025/000287.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБ-ТРЕЙД» судові витрати в сумі 6 056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк