Справа № 757/33434/23-а
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/201/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Мальцева Д.О.,

секретаря судового засідання - Губенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (Департамент територіального контролю міста Києва), третя особа: Головний інспектор з паркування (інспекції) з паркування Департаменту теранспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Єфімов Д.О., про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (Департамент територіального контролю міста Києва), третя особа: Головний інспектор з паркування (інспекції) з паркування Департаменту теранспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Єфімов Д.О., про скасування постанови, згідно якого просила: визнати протиправною та скасувати постанову 1КІ від 28.06.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова винесена з порушенням прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 28.06.2023 року інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правилзупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Єфімовим Дмитром Олександровичем в режимі фото/відеозйомки, зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування вказаного транспорту за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП та складено постанову серії 1КІ №. Разом з тим, оскільки позивач не визнала порушення, що ставилось їй за вину, зазначила, що порушення ПДР України допущено не було та відповідач не вжив всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

20.09.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов за підсудністю з Печерського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Макаренко І.О.

На підставі розпорядження № 01-08-960 від 02.04.2025 року, щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 757/33434/23-а, за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025, матеріали позову передані на розгляд судді Мальцеву Д.О.

04.04.2025 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву прийнято до свого провадження, справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін.

28.04.2025 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив із викладенням заперечень.

08.05.2025 року у судовому засіданні позивачем було оголошено усне клопотання про заміну неналежного відповідача Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на належного відповідача Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

08.05.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), третя особа: Головний інспектор з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Єфімов Дмитро Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та замінено неналежного відповідача - Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на належного відповідача - Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 31 корпус 2, м. Київ, 03057).

20.05.2025 року від позивача надійшла нова редакція позовної заяви.

20.05.2025 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив із викладенням заперечень.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином, проте від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив залишити без задоволення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 28.06.2023 року інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правилзупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Єфімовим Дмитром Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії 1КІ .

Вказаною Постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 340 гривень. Підставою цього стало те, що як вбачається з вказаної постанови транспортний засіб «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 поставлено на стоянку на тротуарі, де немає місьць, позначених відповідними дорожніми знаками встановленими з табличками, чим порушено п. 15.10 «б» ПДР України.

Позивач в своєму адміністративному позові вказала, що постанова інспектора винесена з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правилзупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Єфімовим Дмитром Олександровичем обрано невірний підпункт пункту 15.10 правил дорожнього руху, а отже позивач не порушувала вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та п. 15.10 «б» правил дорожнього руху оскільки дотримувалась вимог п. 15.10 «в» правил дорожнього руху. Таким чином, висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює та визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до статті 14 цього Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно підпункту "б" пункту 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до підпункту "в" пункту 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Пункт 15.6. цих Правил встановлює, що стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Аналіз положень пункту 15.10 у взаємодії з пунктом 15.6 Правил дорожнього руху України, дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:

1) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;

2) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №750/3679/17.

Тобто, пп. "в" слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом "б" п. 15.10 ПДР, аналогічно як і при застосуванні табличок 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43. Таким чином, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пп. "б" п. 15.10 ПДР є неправомірним, якщо автомобіль було припарковано із дотриманням умов, передбачених пп. "в" вказаного пункту Правил.

Відповідно до п.1.10 ПДР терміни, що наведені в цих правилах, мають таке значення:- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;- проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 750/3679/17 транспортний засіб має бути припаркований на краю тротуару, що примикає до проїзної частини та розташований таким чином, щоб він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Отже, однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.

Тобто, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 ПДР України для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару, який примикає до проїзної частини.

Доводи відповідача, викладені у відзиві про те, що належний позивачу транспортний засіб був припаркований на тротуарі, а не на краю тротуару, є суб`єктивним трактуванням відповідачем норм Правил дорожнього руху, а тому не можуть розцінюватись судом як беззаперечний аргумент щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (Департамент територіального контролю міста Києва) на користь позивача судові витрати в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (Департамент територіального контролю міста Києва), третя особа: Головний інспектор з паркування (інспекції) з паркування Департаменту теранспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Єфімов Д.О., про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії 1КІ № від 28.06.2023 року, винесену інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правилзупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Єфімовим Дмитром Олександровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України - закрити.

Стягнути з бюджету м. Києва на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: