Справа № 280/4372/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 вересня 2025 року Справа № 280/4372/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №7 від 13 лютого 2025 року в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 20 лютого 2025 року в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 18.02.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на строк дії законних підстав, які надають право на відстрочку.

Ухвалою суду від 29 травня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 його відокремленим підрозділам, органам і установам, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадовим особам вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та заборони здійснювати процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період й відправлення до місця проходження військової служби військовозобов`язаного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), - до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі №280/4372/25.

Ухвалою суду від 29 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін.

Витребувано від Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 докази по справі, а саме належним чином засвідчені копії:

всіх матеріалів/ документів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його заявою від 04.02.2025;

протоколу Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2025;

всіх матеріалів/ документів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його заявою від 18.02.2025.

Витребувано від ОСОБА_1 докази на підтвердження вказаного у позовній заяві, а саме доказів перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за кордоном.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач є військозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який має матір з інвалідністю ІІ групи в умовах відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати. Вказане підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 №5468/38 від 24.09.2024, №6968/11 від 18.11.2024. Позивач надіслав відповідачу заяву від 04.02.2025 про надання відстрочки, яка була отримана відповідачем 06.02.2025. 18.02.2025 позивачем повторно надіслана заява від 18.02.2025, яка була отримана відповідачем 19.02.2025, проте була проігнорована, про результати розгляду заяви та прийняте рішення не було повідомлено. В подальшому, представником позивача направлено запит, який отримано особисто уповноваженою особою відповідача, проте фактично, відповідно до тексту відповіді проігноровано. Вказує, що позивачем до заяв про надання відстрочки від 06.02.2025 та 19.02.2025 долучено копії документів, що підтверджують родинні стосунки з матір`ю, факт інвалідності матері, факт відсутності інших невійськовозобов`язаних осіб першого ступеню споріднення, які за законом зобов`язані утримувати її та зяаву матері, що має статус інваліда ІІ групи про обрання саме позивача, як того військовозобов`язаного, який власне буде здійснювати догляд за нею, так як її другий син, відповідно до відміток у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, хоч і знятий з військового обліку у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в іншу країну, але статусу військовозобов`язаного не втратив в силу норм діючого законодавства. Інших родичів першого ступеня споріднення матір позивача не має. Звертає увагу, що з вересня 2024 року, з моменту вже надання відстрочки від призову на військову службу, що засвідчені довідками ІНФОРМАЦІЯ_6 №5468/38 від 24.09.2024, №6968/11 від 18.11.2024, життєві обставини, склад родичів ані позивача, ані його матері, що має статус інваліда ІІ групи - не змінились. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

25 червня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2025, від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Відповідач у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідно до актового запису Вознесенівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя про народження №1632 від 31.07.1970 року у громадянина ОСОБА_1 , є рідна сестра ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є рідною дочкою громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за якою відповідно до заяви позивача від 04.02.2025 року здійснюється ним постійний догляд. Вказане, на думку відповідача, виключає право позивача на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому Рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке оформлене протоколом №7 від 13.02.2025 про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є таким, що відповідає діючому законодавству. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив зазначено, що відповідачем пропущено процесуальний строк на 30 днів, що є недопустимим грубим процесуальним порушенням. Відповідачем в межах строку на надання відзиву не повідомлено Суд про неможливість виконати процесуальні дії в регламентований строк та не скеровано відповідного клопотання про продовження строку на вчинення процесуальної дії в силу статті 121 КАС України, отже в силу статті 159 КАС України відповідачем визнано позов. Також зазначено, що позивач отримував від відповідача відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, у 2-х продовжених трьохмісячних періоди, вже в той час коли районні ТЦК та СП мали відкритий доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. В дійсному аспекті, відповідач не перебував у переліку виключень із цього загального правила, більш того, останній не спростовує згадане, а власне підтверджує це наданим витягом з реєстру. У сукупному зв`язку з названим, позивач поводив себе логічно попередній поведінці і скеровував таку саму заяву на відстрочку з відповідним переліком документів. Звертає увагу, що матеріали справи містять два запити адвоката до відповідача, щодо отримання інформації, зокрема, про підстави відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період. На обидва надані відповіді, проте в жодній не згадано про ОСОБА_3 1970 р.н.

Також зазначено, що позивач не знав про факт народження у 1970 році ОСОБА_3 . Позивач 25.07.2025 у процесі ознайомлення з відзивом на власний позов в межах справи №280/4372/25, фактично від ІНФОРМАЦІЯ_9 , дізнався про те, що до його народження й до народження його 2-х братів, один із яких помер, а інший - 13 років за власних тяжких обставин живе за кордоном, була народжена його сестра ОСОБА_5 . Після ознайомлення з відзивом, позивач зірвався з робочого місця й хутко попрямував до мами ОСОБА_6 , яка вислухавши питання позивача, із папки сімейних документів дістала свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , 1970 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 померла від вродженого пороку серця, проживши менше місяця, що засвідчується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 17.08.1970. Відповідач підтверджує наявність власного доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Факт смерті рівно таки самий юридичний факт, як і факт народження, тому отриманий витяг щодо актового запису про народження породив у відповідача обов`язок наступної перевірки даних, в шляхи передбачені діючим законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією інформації із застосунку «Резерв+».

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого 09.12.1977, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №823863 ОСОБА_4 є особою з інвалідністю друга група, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена безстроково.

В матеріалах справи містяться копії:

паспорта ОСОБА_4 , довідки про присвоєння ідентифікаційноо номера, пенсійного посвідчення;

свідоцтва про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 22.03.1969;

свідоцтва про смерть ОСОБА_7 від 16.01.2016 серії НОМЕР_3 (батька позивача);

свідоцтва про народження ОСОБА_8 від 30.11.1971 серії НОМЕР_4 (брата позивача);

свідоцтва про смерть ОСОБА_8 від 02.05.2017 серії НОМЕР_5 (брата позивача);

свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 14.04.1976 серії НОМЕР_6 (брата позивача);

тимчасового посвідчення № НОМЕР_7 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (брата позивача) з відміткою про зняття з обліку 30.08.2012;

скан-копії паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для виїзду за кордон з наявними у ньому візами від 2012 року про постійне місце проживання, виданими Ізраїлем безпосередньо ОСОБА_2 та його двом неповнолітнім дітям;

довідки ТОВ «Шахак ТЕК», Ізраїль від 22.06.2025 про підтвердження працевлаштування ОСОБА_2 з 01.10.2012 та продовження праці станом на дату видачу довідки, з перекладом на українську мову та нотаріальним засвідченням підпису перекладача;

заяви ОСОБА_4 від 04.02.2025, за змістом якої: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , підтверджує, що із числа військовозобов`язаних членів сім`ї першого ступеня споріднення для свого утримання (догляду) обирає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який доводиться ОСОБА_4 , сином;

заяви ОСОБА_4 від 18.02.2025, за змістом якої: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , підтверджує, що із числа військовозобов`язаних членів сім`ї першого ступеня споріднення для свого утримання (догляду) обирає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який доводиться ОСОБА_4 , сином;

свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 17.08.1970 серії НОМЕР_8 (сестри позивача).

Відповідно до довідки №5468/38 від 24.09.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіку, який має матір з інвалідністю ІІ групи, на строк до 09 листопада 2024 року.

11.11.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з довідкою №6968/11 від 18.11.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіку, який має матір з інвалідністю ІІ групи, на строк до 07 лютого 2025 року.

04.02.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До вказаної позивач додав копії наступних документів: довідки від 18.11.2024; паспорту; картки платника податків; військово-облікового документу; військового квитка; свідоцтва про народження; паспорта ОСОБА_4 ; довідки про присвоєння ІН ОСОБА_4 ; довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №823863; пенсійного посвідчення; свідоцтва про одруження; свідоцтва про смерть; свідоцтва про народження; свідоцтва про смерть; свідоцтва про народження; заява ОСОБА_4 .

Зазначену заяву з додатками позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на поштову адресу відповідача 05.02.2025.

Не отримавши відповіді про результати розгляду своєї заяви від 04.02.2025, позивач 18.02.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До вказаної позивач додав копії наступних документів: довідки від 18.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; копії документів, що підтверджують підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зазначену заяву з додатками позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на поштову адресу відповідача 18.02.2025.

Не отримавши відповіді про результати розгляду заяв позивача від 04.02.2025, від 18.02.2025, представник позивача звернулась з адвокатським запитом від 28.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому, зокрема, просила повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.02.2025 і поданих ним документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та повідомити про ухвалене рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 , з посиланням на номер та дату протоколу. У випадку відмови у наданні відстрочки, надати письмове повідомлення із зазначенням причин відмови.

Вказаний адвокатський запит від 28.03.2025 був отриманий уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 01.04.2025.

Представник позивача звернулась з адвокатським запитом від 06.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому, зокрема, просила повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.02.2025 і поданих ним документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та повідомити про ухвалене рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 , з посиланням на номер та дату протоколу. У випадку відмови у наданні відстрочки, надати письмове повідомлення із зазначенням причин відмови.

Зазначений адвокатський запит від 06.05.2025 направлено рекомендованим листом засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 , та вручено за довіреністю 07.05.2025.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.04.2025 №Ю/1874 повідомлено, що протоколом №7 від 13.02.2025 комісія ІНФОРМАЦІЯ_6 ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з невідповідністю поданих документів додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», та наявних відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану про те, що є інші не військовозобов`язані особи, які можуть здійснювати догляд.

Також, листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.05.2025 №Ю/2872/1 повідомлено, що протоколом №7 від 13.02.2025 комісія ІНФОРМАЦІЯ_6 ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з невідповідністю поданих документів додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», та наявних відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану про те, що є інші не військовозобов`язані особи, які можуть здійснювати догляд.

В матеріалах справи міститься копія рішення, оформлене протоколом №7 від 13.02.2025, яким комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з невідповідністю поданих документів додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», та наявних відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану про те, що є інші не військовозобов`язані особи, які можуть здійснювати догляд, та повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.02.2025 №1027/25 про прийняте рішення про відмову в наданні відстрочки, оформлене протоколом від 13.02.2025 №7.

Позивач, не погодившись з рішенням, оформлене протоколом №7 від 13 лютого 2025 року, рішенням, оформлене протоколом від 20 лютого 2025 року, в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, звернувся з даним позовом до суду.

Стосовно доводів представника позивача про те, що відзив подано з пропуском строку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з п.1 ч.1 та ч.2 ст.175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У той же час, відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд встановлює правову природу правовідносин сторін на підставі належно доведених сторонами обставин, в результаті чого визначає норму права, що підлягає застосуванню. Такі повноваження суду носять імперативний характер, що означає обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам та визначити релевантну таким норму, яка підлягає застосуванню.

Так, діючи в межах позовних вимог, з огляду на завдання суду та унормовані ч. 3 ст. 2 КАС України принципи адміністративного судочинства, зокрема, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд встановлює правову природу правовідносин сторін на підставі належно доведених сторонами обставин, в результаті чого визначає норму права, що підлягає застосуванню. Такі повноваження суду носять імперативний характер, що означає обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам та визначити релевантну норму.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами ст.2 та ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (постанова Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 05.09.2023 у справі № 380/7760/20).

Суд зазначає, що дійсно відзив на позовну заяву поданий відповідачем із пропуском строку, разом із цим, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, з метою повного, всебічного та обґрунтованого розгляду справи, прийняти до розгляду витребувані у відповідача інформацію та докази, що стосуються предмету позову у даній справі, а також врахувати відзив відповідача для надання правової кваліфікації відносинам, визначення релевантної норми та встановлення обставин у справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі Закон №3543-ХІІ).

За визначенням ст.1 Закону №3543-ХІІ комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 №1487 (далі Порядок №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до п. 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до підп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560), яким зокрема, визначено процедуру надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.

На підставі п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Як установлено судом, 04.02.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначену заяву з додатками позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на поштову адресу відповідача 05.02.2025.

Не отримавши відповіді про результати розгляду своєї заяви від 04.02.2025, позивач 18.02.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначену заяву з додатками позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на поштову адресу відповідача 18.02.2025.

Відповідно до протоколу комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 №7 від 13.02.2025 ухвалено рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з невідповідністю поданих документів додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», та наявних відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану про те, що є інші не військовозобов`язані особи, які можуть здійснювати догляд.

Додатком 5 до Порядку №560 визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, за підставами, визначеними п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ, надаються такі документи, що підтверджують право на відстрочку: для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання; для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження); для військовозобов`язаного, який має одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження дружини (чоловіка) та свідоцтво про шлюб); для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Оцінюючи наявність підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу, суд зазначає наступне.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач надав на розгляд комісії докази родинних стосунків із матір`ю, довідку МСЕК про її інвалідність ІІ групи.

Суд зазначає, що відповідно до ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

На підставі ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Оскільки мати позивача ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи, тобто є непрацездатною особою, у позивача на підставі наведених норм виникає обов`язок її утримання, що відповідно до п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ є підставою для надання позивачу відстрочки від призову на військову служу під час мобілізації.

Під час розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач до заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, які були отримані ІНФОРМАЦІЯ_5 06.02.2025 та 19.02.2025 долучено, зокрема, копії документів, що підтверджують його родинні стосунки з матір`ю - ОСОБА_4 ; довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №823863, відповідно до якої ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи; відсутність інших невійськовозобов`язаних осіб першого ступеня споріднення, які за законом зобов`язані утримувати ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть чоловіка ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть одного з синів ОСОБА_4 ); тимчасового посвідчення № НОМЕР_7 ОСОБА_2 (брата позивача, сина ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , з відміткою про зняття з обліку 30.08.2012.

Під час розгляду справи, для з`ясування фактичних обставин справи, судом було витребувано від позивача докази на підтвердження вказаного у позовній заяві, а саме доказів перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за кордоном.

Так, на виконання ухвали суду від 09 червня 2025 року, від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме:

скан-копії паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для виїзду за кордон з наявними у ньому візами від 2012 року про постійне місце проживання, виданими Ізраїлем безпосередньо ОСОБА_2 та його двом неповнолітнім дітям;

довідки ТОВ «Шахак ТЕК», Ізраїль від 22.06.2025 про підтвердження працевлаштування ОСОБА_2 з 01.10.2012 та продовження праці станом на дату видачу довідки, з перекладом на українську мову та нотаріальним засвідченням підпису перекладача.

Таким чином, надані суду документи підтверджують факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за кордоном.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до актового запису Вознесенівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя про народження №1632 від 31.07.1970 у громадянина ОСОБА_1 , є рідна сестра ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є рідною дочкою громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У зв`язку з чим відповідач вважає, що наявність рідної сестри, яка є невійськовозобов`язаною, а також відсутність доказів того, що сестра не може здійснювати догляд за своєю рідною матір`ю виключає право позивача на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому Рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке оформлене протоколом №7 від 13.02.2025 про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є таким, що відповідає діючому законодавству.

Під час розгляду справи встановлено, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , про що в книзі записів актів громадянського стану про смерть 17.08.1970 зроблено відповідний запис за №2751, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.08.1970 серії НОМЕР_8 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Суд пікреслює, що відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Суд враховує, що відповідно до абз.4 п.58-1 Порядку №560 районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

З огляду на встановлені обставини та вищевикладене, суд погоджується з доводами представника позивача, що факт смерті рівно такий самий юридичний факт, як і факт народження, тому отриманий витяг щодо актового запису про народження породив у відповідача обов`язок наступної перевірки даних.

Таким чином, відповідачем не доведено, що за наслідками розгляду заяви позивача про надання йому відстрочки встановлено наявність інших невійськовозобов`язаних осіб, які мають обов`язок утримувати матір позивача.

Крім того, матеріали справи містять два адвокатські запити, адресовані відповідачу, щодо надання інформації про причини відмови позивачу у наданні відстрочки. Проте, у відповідях на вказані запити, відповідач жодним чином не послався на обставини, пов`язані з ОСОБА_3 . Суд зауважує, що відсутність пояснень у офіційних відповідях з боку відповідача, створює правову невизначеність для позивача, позбавляє його права на ознайомлення з причиною відмови в наданні відстрочки, а відповідно і можливості надати відповідні, необхідні документи.

Відтак, вищевказані підстави прийняття спірного рішення, оформлене протоколом №7 від 13 лютого 2025 року, суд вважає необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №7 від 13 лютого 2025 року, яким позивачу відмовлено в наданні відстрочки є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з цим суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідачем рішення, оформлене протоколом від 20 лютого 2025 року в частині відмови позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Ухвалою від 09 червня 2025 року витребувано від Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 докази по справі, зокрема:

протокол Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2025;

всіх матеріалів/ документів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його заявою від 18.02.2025.

Відповідачем не надано суду доказів того, що ним було прийняте рішення, оформлене протоколом від 20 лютого 2025 року, а отже підстави для його скасування відсутні.

Разом із цим, матеріалами справи підтверджено, що позивач 18.02.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ч.1 п.13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначену заяву з додатками позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на поштову адресу відповідача 18.02.2025.

Таким чином, суд висновує, що заява позивача від 18.02.2025 про надання відстрочки від призову під час мобілізації не булла розглянута відповідачем, рішення по суті заяви не було прийнято. Доказів протилежного матеріали справи не місять.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст.245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 461/2579/17 викладено правові позиції про те, що Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Таким чином, дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

В пункті 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003, вказано: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)".

Враховуючи, встановлені судом обставини та наведені норми Законодавства України, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та сксування рішення комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №7 від 13 лютого 2025 року, яким позивачу відмовлено в наданні відстрочки, та зобов`язання відповідача розглянути заяву військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 18.02.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацінйу пілготовку та мобілізацію», зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №7 від 13 лютого 2025 року в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 18.02.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова