Справа № 420/2827/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2827/25
Головуючий в 1 інстанції: Караван Р.В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
головуючого Ступакової І.Г.
суддів Бітова А.І.
Лук`янчук О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського національного економічного університету, Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :
В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеського національного економічного університету, Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року скасовано. Ухвалено по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Також, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів ОСОБА_1 заявляв про намір стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат 50 000 грн.

01.09.2025 р. позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та просить стягнути з Одеського національного економічного університету та з Міністерства освіти і науки України на його користь по 38 700 грн. витрат на професійну правову допомогу та по 1332,08 грн. судового збору.

В обґрунтування заяви позивачем надається суду детальний опис робіт (наданих послуг), а також докази понесення судових витрат. Що стосується стягнення судового збору, заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції фактично задовольнив обидві позовні вимоги позивача та при цьому змінив формулювання, проте зобов`язав відповідачів відшкодувати сплачений судовий збір частково, проте заявник вважає, що судовий збір підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів при вирішенні заяви дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із ч.ч.1, 6, 7, 9 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат на правнику допомогу за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції, що відповідає нормам ст. 139 КАС України.

Згідно із ч.ч.1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Так, колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Сігнаєвським А.О. що підтверджується договором від 22.05.2023р., яким передбачено дії які може вчиняти адвокат від імені позивача по справі.

Згідно детального опису виконаних робіт адвокатом Сігнаєвським А.О. надано правову допомогу на загальну суму 77 400 грн., а саме:

- підготовка позовної заяви 6000 грн.;

- підготовка, редагування, подача позовної заяви 10000 грн.;

- підготовка, направлення адвокатського запиту до МОН 2000 грн.;

- консультація, аналіз ухвали про відкриття провадження 1000 грн.;

- аналіз відзиву, підготовка та подача відповіді на відзив ОНЕУ 4000 грн.;

- аналіз відзиву, підготовка та подача відповіді на відзив МОН 4000 грн.;

- аналіз відзиву, підготовка та подача відповіді на відзив ДП - 4000 грн.;

- підготовка, направлення запиту до ДПІР Качуровський В.А., ООАС, Справа 420-2827-25 3500 грн.;

- підготовка, направлення заяви по справі - 1000 грн.;

- консультація щодо можливості оскарження рішення 500 грн.;

- консультація, аналіз судового рішення та перспектив оскарження 6000 грн.;

- підготовка апеляційної скарги 9000 грн.;

- підготовка, редагування апеляційної скарги 4400 грн.;

- підготовка, редагування, подача апеляційної скарги 8000 грн.;

- підготовка, редагування та подача відповіді на відзив ОНЕУ - 4000 грн.;

- підготовка подача заяви про ухвалення додаткового рішення 6000 грн.;

- підготовка та подача заяви до ООАС щодо видачі оригіналу виконавчого листа 2000 грн.;

- підготовка та подача заяви до ДКСУ щодо виконання судового рішення 2000 грн.;;

Також, позивачем надані докази оплати цих послуг.

В свою чергу колегія суддів зазначає, що принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як вбачається з матеріалів справи на розгляді в П`ятому апеляційному адміністративному суді перебувала апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року, за результатом розгляду якої судом апеляційної інстанції були ухвалено постанову, якою позовні вимоги позивача задоволено частково.

Колегія суддів зазначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.

Враховуючи зазначене, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у загальному розмір 8 000 грн. на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час.

Таким чином, надані до суду докази підтверджують дані обставини, а також факт понесених позивачем витрат, що відповідачами не спростовано, а тому заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з Одеського національного економічного університету та з Міністерства освіти і науки України на його користь по 4000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

В свою чергу не підлягають задоволенню вимоги заявника щодо стягнення на його користь сплаченого судового збору в повному розмірі, оскільки суд апеляційної інстанції фактично задовольнив обидві позовні вимоги позивача, але при цьому змінив формулювання.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що мотивувальна частина постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року містить обґрунтування висновків суду щодо необхідності стягнення на користь позивача сплаченого судового збору частково, а саме у розмірі 1332,32 грн. з кожного з відповідачів.

Викладення заявником непогодження з такою позицією суду апеляційної інстанції є фактично не погодженням ОСОБА_1 із прийнятим судовим рішенням у цій частині, що виходить за межі ст. 252 КАС України, а тому колегія суддів в межах розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не може переглядати рішення винесене за наслідком розгляду апеляційної скарги, з яким не погоджується учасник справи, а тому в цій частині заяву ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

У зв`язку з цим, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_2 з Одеського національного економічного університету 4000 грн. витрат на професійну правову допомогу та з Міністерства освіти і науки України 4000 грн. витрат на професійну правову допомогу, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. В решті заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 252, 311, 321, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 420/2827/25.

Стягнути з Одеського національного економічного університету () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.).

Стягнути з Міністерства освіти і науки України () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.).

В іншій частині заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук