Справа № 480/2403/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2025 року Справа № 480/2403/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2403/25
за позовом ОСОБА_1
до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області
про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в якій просить:
Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за № ПШ 065958 від 18 березня 2025 року, складену виконуючим обов`язки Начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Макарухою Ю.В.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21 лютого 2025 року близько 08 год. 00 хв. на «АС Суми» в м. Суми старший державний інспектор Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Бєлокур С.В. провів перевірку автобуса Меrsedеs-Benz Sprinter 906 ВВ50 д.н. НОМЕР_1 , який належить позивачеві.
Під час перевірки інспектор запросив документи, що підтверджують право здійснення перевезень за регулярним маршрутом Ромни-Суми. Після ознайомлення з наданими водієм документами, інспектор зазначив, що відсутня картка водія до цифрового тахографа. Водій пояснив, що картка водія до цифрового тахографа не є обов`язковим документом, на підставі якого виконуються пасажирські перевезення за регулярним маршрутом, окрім цього зазначив, що така картка замовлена, але ще не отримана.
Для підтвердження відповідності режиму праці та відпочинку водій разом з інспектором здійснили роздруківку даних із тахографа та долучили її до матеріалів перевірки. Однак цей факт не був відображений у акті перевірки №АР 103331 від 21.02.2025 року.
Позивач зауважив, що відомості роздруківки цифрового тахографа відповідають даті та часу перевірки, які зазначені в самому акті перевірки.
Таким чином водій дотримався вимог п. 3.3 Наказу МТЗУ № 385, згідно якого водій має мати при собі або картку водія, або роздруківку даних роботи тахографа.
Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 065958 від 18 березня 2025 року, яку виніс виконуючий обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) з безпеки на транспорті у Сумській області Макаруха Ю.В., до позивача застосовано стягнення у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн.
Підставою для винесення зазначеної постанови було нібито порушення ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього ж Закону.
Позивач вважає постанову №ПШ 065958 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства та порушує права позивача як перевізника та зазначив, що картка водія не входить до переліку документів, які водій повинен мати при собі під час виконання перевезень за регулярним маршрутом, а тому її відсутність не є підставою для накладення штрафу за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також вважає, що документи, на підставі яких здійснюється перевезення пасажирів, і документи, пов`язані з обліком режиму праці та відпочинку водія є окремими категоріями.
Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Статтею 39 Закону № 2344-III обумовлені документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
З аналізу положень статті 39 Закону № 2344-III вбачається, що перелік документів визначений зазначеною нормою для здійснення пасажирських перевезення не є вичерпним.
Так, при проведенні перевірки 21.06.2025 о 08 год. 00 хв. в м. Суми на «АС - Суми», було здійснено рейдову перевірку транспортного засобу Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .
Позивачем здійснювались перевезення пасажирів за маршрутом міжміського сполучення «Ромни - Суми».
Відсутність необхідних документів, визначених положенням Закону №2344-ІІІ та Порядком №1567 на момент проведення рейдової перевірки, знайшли своє відображення в акті від 21.02.2025 № АР103331.
Так, під час перевірки було виявлено порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Тобто під час здійснення пасажирських перевезень транспортним засобом Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , з м. Суми до м. Ромни було виявлено відсутність документів визначених ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме у водія на момент перевірки був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушені вимоги наказів МТЗУ №340 від 07.06.2010.
Крім цього, відповідач зауважив, що позивач не заперечує щодо відсутності у водія на момент перевірки особистої карти водія.
Як наслідок, за порушення вимог додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 18.03.2025 № ПШ065958, яка у повній мірі відповідає положенням Закону № 2344-ІІІ, зокрема абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III.
Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 30-36).
Ухвалою суду від 19.06.2025 залучено до участі у даній справі у якості другого відповідача - відділ Державного нагляду (контролю) у Сумській області та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У відзиві на позовну заяву відповідач (відділ Державного нагляду (контролю) у Сумській області) позовні вимоги не визнав з аналогічних підстав, викладених у відзиві відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (а.с. 57-63).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу - автобуса Меrsedеs-Benz Sprinter 906 ВВ50 д.н. НОМЕР_1 (а.с. 9) та має ліцензію серія АД № 064960 Міністерства транспорту та зв`язку на внутрішні перевезення пасажирів автобусами (а.с. 11).
21.02.2025 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) відповідачем перевірено транспортний засіб позивача під керуванням водія ОСОБА_2 .
Під час проведення перевірки виявлено порушення, а саме - при перевезенні пасажирів по регулярному автобусному маршруту №500 АС "Ромни" - АВ "Суми" на момент перевірки відсутня картка водія до цифрового тахографа, яка передбачена п. 3.5 наказу Міністерством транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010, чим порушено ст. 39 Закону України "Про атомобільний транспорт", про що складено акт № АР103331 від 21.02.2025 (а.с. 7).
Водій ОСОБА_2 із порушеннями, зазначеними в акті перевірки ознайомлений, про що свідчить підпису в акті перевірки. У графі "пояснення водія про причини порушень" зазначено - "копію отримав".
Відділом державного нагляду (контролю) у Сумській області на адресу ОСОБА_1 надіслано копію акту перевірки та повідомлення про призначення до його до розгляду на 18.03.2025 (а.с. 49), яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення отримано ним 26.02.2025 (а.с. 49 звор.бік).
Позивачем до в.о. начальника відділу державного нагляду(контролю) у Сумській області з безпеки на транспорті Юрію Макарусі подано пояснення на акт перевірки, де, серед іншого, зазначено, що карта у водія ОСОБА_2 дійсно в той момент була відсутня, так як була замовлена ще 14.02.2025р. в ДП «ДержавтотрансНДІпроект» і була виготовлена 20.02.2025р., копію якої додана до поснень, але ще не була отримана після виготовлення. Також, зауважив, що в Акті вказано на порушення етапі 39 Закону «Про автомобільний транспорт», тобто на відсутність документа на підставі якого виконуються пасажирські перевезення. На думку позивача, прямої норми по встановленню та використанню тахографа, він як перевізник за внутрішнім маршрутом, згідно Закону - не має. В ст.60, відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт є: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів)- штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 грн, тоді як в Акті перевірки йде посилання конкретно на 39 статтю Закону, порушення якої передбачає штраф: одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн, що є не коректним та підлягає виправленню.
Тому, вважає Акт таким, що не відповідає нормі Закону в частині вимоги до докvментів, на підставі яких виконуються перевезення пасажирів за внутрішніми маршрутами та підлягає скасуванню (а.с. 48).
Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та спірному рішенню, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
В силу статті 34 Закону №2344-III, автомобільний перевізник, окрім іншого, повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Згідно з частиною першою статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
За змістом абзацу третього частини другої статті 48 Закону №2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Так, частиною першою статті 2 Закону №2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.
А частиною другою цієї статті передбачено, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством (частина третя статті 18 Закону №2344-III).
Вимоги Положення №340, згідно з пунктом 1.3 цього Положення, поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Згідно з пунктом 1.4 Інструкції №385, картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Відповідно до пункту 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.
Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів (п. 3.3 Інструкції №385).
Статтею 60 Закону №2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій у редакції Закону України від 03.06.2021 №1534-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю").
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (надалі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з абзацом першим пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктом 54 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567).
Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав для проведення рейдової перевірки, серед яких значиться перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно з пунктом 20 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Пунктом 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до п.26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
З аналізу наведених вище норм слідує, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, передбачених статтею 48 Закону №2344-III, зокрема, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
При цьому до переліку інших документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених законодавством віднесено, зокрема, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом (пункт 3.3 Інструкції №385).
Непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються внутрішні перевезення вантажів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.
Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №120/554/23 та враховані судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.
Так, з матеріалів справи вбачається, що під час проведення рейдової перевірки виявлено відсутність картки водія до цифрового тахографа.
Суд зазначає, що позивач у наданих поясненнях на акт перевірки зазначив, що дійсно на момент перевірки у водія ОСОБА_2 не було картки водія, оскільки вона була замовлена, але на момент перевірки ще не отримана (а.с. 10).
Позивач у позовній заяві також не заперечує, що транспортний засіб позивача на момент проведення рейдової перевірки був обладнаний цифровим повіреним контрольним пристроєм (тахографом).
З матеріалів справи судом встановлено, що посадовими особами відповідача під час здійснення 21.02.2025 перевірки належного позивачу транспортного засобу була проведена перевірка наявності у водія на момент проведення заходу контролю документів на встановлений тахограф в рамках його належної експлуатації (у тому числі належного використання водієм особистої картки водія до цифрового тахографа та наявності роздруківки даних роботи такого тахографа), обов`язкова наявність яких визначається відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ.
Суд зазначає, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:
- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.
Так, відповідно до зазначених правових приписів Інструкції №385 законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.
Наведені норми зобов`язують водія транспортного засобу обладнаного цифровим тахографом мати один з передбачених Інструкцією №385 документів: або картку водія або роздруківку даних роботи тахографа.
Відповідно до п.1.4 Інструкції №385, картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
У свою чергу, перевізники відповідно до пункту 3.5 Інструкції №385:
- забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
- зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;
- аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа (пункт 3.6 Інструкції №385).
Таким чином, з огляду на зазначені вище норми, використання тахокарт до аналогового тахографа чи особистої картки водія до цифрового тахографа є щоденним обов`язком водія під час керування транспортним засобом. В свою чергу, на перевізника покладено обов`язок забезпечити водія необхідною кількістю тахокарт чи чинною особистою карткою.
Щодо доводів позивача про те, що картка водія не входить до переліку документів, що визначено у ст. 38 Закону України "Про автомобільний транспорт", які повинен мати при собі водій, а тому її відсутність не є підставою для накладення штрафу за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд зазначає наступне.
Статтею 39 Закону № 2344-III визначено документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Тобто з аналізу положень статті 39 Закону № 2344-III вбачається, що перелік документів визначений зазначеною нормою для здійснення пасажирських перевезення не є вичерпним.
Відповідно до пункту 1.4 цієї Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Суд також наголошує, що імперативний обов`язок водія транспортного засобу використовувати особисту картку кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, та мати при собі таку картку чи роздруківку даних роботи цифрового тахографа, а у разі технічної несправності тахографа або картки до нього чи неможливості їх експлуатації з інших причин здійснювати від руки відповідні записи щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці паперу, призначеного для роздруківки даних тахографа, прямо передбачений нормами пункту 3.3 Інструкції №385.
Суд зауважує, що чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена, а тому державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпеки шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдових.
У зв`язку з цим, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Обов`язковими для здійснення внутрішніх перевезень є картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, завдяки яким здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документів під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезень.
Отже, під час рейдової перевірки водій зобов`язаний надати особам, які проводять перевірку, з-поміж іншого, картку водія.
Відсутність (непред`явлення) вказаних документів на час проведення перевірки, незалежно від здійснення міжнародного чи внутрішнього перевезення, є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено здійснення транспортним засобом позивача перевезення пасажирів без оформлення необхідних документів, які передбачені законодавством, що є складом правопорушення, за яке, у силу абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне порушення.
Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук