Справа № 951/474/25
Суддя: Лавренюк О. М.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 951/474/25
Провадження №2-а/951/7/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Лавренюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шостак Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Прийдуна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі відповідач, ГУНП в Тернопільській області), у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5069888 від 25.06.2025.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що 25.06.2025 інспектором СПД (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Макар А.Д. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5069888, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач зазначив, що відповідно до змісту вказаної постанови йому інкримінується те, що 25.06.2025 близько 18:00 год на вул. Соборна в селищі Козова він, керуючи транспортним засобом марки «Renault» моделі «Сangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці під час руху транспортного засобу, чим порушив пункт 2.9 (д) Правил дорожнього руху.

Водночас ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки обставини, які відображені у даній постанові, не відповідають фактичним обставинам та не підтверджені належними доказами. Позивач зазначив, що дійсно у той день керував транспортним засобом, однак засобами зв`язку під час руху транспортного засобу не користувався.

З огляду на викладене позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5069888 від 25.06.2025.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07.08.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом, пропущений з поважних причин, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено у справі судове засідання на 18.08.2025.

У строк, встановлений судом, представником ГУНП в Тернопільській області подано до суду відзив, в якому позов не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (д) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, оскільки 25.06.2025 в селищі Козова, на вул. Соборна водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Renault», моделі «Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці. Відповідач зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований на відеозаписі. На думку відповідача, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та винесена з урахуванням фактичних обставин справи (а.с. 29-32).

Ухвалою суду від 18.08.2025, постановленою у судовому засіданні, задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 28.08.2025.

Розгляд справи 28.08.2025 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. Розгляд справи відкладено на 09.09.2025 (перший робочий день судді після закінчення відпустки).

У судове засідання 09.09.2025 позивач не з`явився.

Представник позивача - адвокат Прийдун П.М. у судовому засіданні 09.09.2025 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. При цьому з наданого представником відповідача до відзиву на позовну заяву відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи 25.06.2025 близько 18:00 год на вул. Соборна в селищі Козова транспортним засобом, користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці під час руху транспортного засобу, чим порушив пункт 2.9 (д) Правил дорожнього руху.

З урахуванням зазначеного представник позивача просив позов задовольнити повністю та скасувати оскаржувану постанову.

Представник ГУНП в Тернопільській області у судове засідання не з`явилась, у поданому до суду відзиві на позовну заяву просить розгляд справи здійснювати у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області у зв`язку із зайнятістю по службі.

Ураховуючи положення частини третьої статті 194 КАС України, частини третьої статті 268 КАС України, а також скорочені строки розгляду справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 286 КАС України, суд ухвалив розгляд даної справи провести за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Постановою серії ЕНА №5069888 від 25.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським СПД №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Макарем А.Д., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 25.06.2025 о 18:15 год в селищі Козова по вул. Соборна, 1, ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив вимоги пункту 2.9 (д) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП (а.с. 4).

Позивач не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє дійти висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях відповідного складу адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП за порушення пункту 2.9 (д) Правил дорожнього руху, а саме за користування засобами зв`язку під час руху транспортного засобу.

Так, статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (д) Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, полягає, зокрема, у порушенні правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини перша-третя статті 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що під час керування транспортним засобом безпосередньо під час руху не користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці.

На спростування доводів позивача та на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови представник відповідача надав відеозапис з автомобільного реєстратора службового автомобіля поліції, збережений на диску (назва файлу «ЕНА 5069888»).

Так, з відеозапису з автомобільного реєстратора службового автомобіля поліції вбачається рух автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 25.06.2025 о 18:15 год в селищі Козова по вул. Соборна. Однак з даного відеозапису неможливо беззаперечно встановити, чи мало місце користування водієм засобами зв`язку під час руху транспортного засобу, зокрема, не видається можливим розгледіти, що відбувається усередині транспортного засобу, у тому числі чи користувався позивач засобом зв`язку, тримаючи його у руці, під час керування автомобілем.

Указані обставини позбавляють суд можливості достеменно встановити факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Інших доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

При цьому сама по собі постанова серії ЕНА №5069888 від 25.06.2025 без інших достатніх доказів не може підтверджувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17.

Крім того, в контексті спірних правовідносин, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 10.02.1995 у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі "Надточій проти України" (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

Суд зазначає, що обов`язок особи, яка склала матеріали про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідно до повноважень, наданих суду згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України, позов підлягає задоволенню повністю шляхом прийняття рішення про скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення із одночасним закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ коштів № 53 від 24.07.2025 (а.с. 20). Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5069888 від 25.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (вулиця Валова, 11, місто Тернопіль, 46001, ).

Повний текст рішення складено та підписано 09 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк