Справа № 752/26445/24
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/98/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Плахотнюк К.Г. розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

10 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 18.11.2024 Державною службою України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову відносно ОСОБА_1 . Зі змісту постанови випливає, що ОСОБА_1 як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн за те, що він 08.10.2024 року о 06 год. 38 хв. за адресою Н-08, км 468+739, Запорізька область, допустив рух транспортного засобу марки DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної довжини транспортного засобу на 11,461% (2.149 м.) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову протиправною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке. Зазначає, що 01 жовтня 2024 року автомобіль DAF XF 105.460 вантажний спеціалізованим сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 , як до майна ні до експлуатації 08.10.2024 даного транспортного засобу і сідлового тягача-Е DAF XF 105.460 д/н НОМЕР_1 , які в з`єднаному положенні підпадають під категорію великогабаритних ТЗ. 08.10.2024 автомобіль DAF XF 105.460 вантажний спеціалізованим сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 у з`єднанні з напівпричепом -спеціалізованим н/пр-платформа -Е ЕХО 99981 д/н НОМЕР_2 експлуатувався на автошляхах України за наявності спеціалізованого «дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2024-771НГ» від 03.10.2024, виданого Департаментом патрульної поліції НП України товариству з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС». Термін дії даного дозволу-10 діб від 05.10.2024 до 15.10.2024. Даним дозволом дозволено виїзд та рух автомобілів DAFXF 105.460 вантажний спеціалізованим сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 у з`єднанні з напівпричепом -спеціалізованим н/пр-платформа -Е ЕХО 99981 по автодорозі Н-08-Н-08. Згідно даного дозволу, дозволена довжина даних транспортних засобів (з врахуванням вантажу)-24.00м. Згідно змісту постанови, зафіксована довжина автомобіля з напівпричепом (з урахуванням похибки)-20.899м., що є меншою ніж узгоджено з Департаментом патрульною поліції НП України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Згідно примітки до ст. 132-1 КУпАП, підставою для звільнення від відповідальності, передбаченою першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Також, позивач зазначив, що не має відношення ні д напівпричепу-спеціалізованого н/пр-платформа-Е ЕХО 99981 д.н.з. НОМЕР_2 , як до майна, ні до експлуатації 08.10.2024, оскільки 01.10.2024 позивач автомобіль передав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС».

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного спеціаліста відділу супроводження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Слов`янчик Світлани Іванінвни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспотрті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00002926 від 18.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити; стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 20 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (а.с. 22-23).

06.01.2025 відповідачем подано до суду відзив, в якому сторона відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність та законність оскаржуваних позивачем постанов, дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також наявність достатніх доказів, що підтверджуються факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Державна служба України з безпеки на транспорті у відзиві на позовну заяву вказала, що виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та може накладати адміністративні стягнення. Положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності. Під час перетину транспортним засобом зони зважування майданчика WIM визначається його тип за кількістю вісей та відстані між ними. Тип вантажу, звичайно, визначити неможливо, але потрібно зауважити, що руйнівний вплив на дорогу і мости створює не тип вантажу, а його вага. Згідно п.22.5. ПДР, порушенням є перевищення відповідних вагових обмежень по загальній вазі або по вісях, або по групі вісей незалежно від типу вантажу. Постановою серії АВ №00002926 від 18.11.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Так, встановлено, що кількість вісей-5шт.; спарені колеса-2 вісь; 3вісь; 4вісь; 5вісь; вістань між вісяями 1-2:3790мм; 2-3: 10510мм, 3-4: 1290мм, 4-5:1290мм,навантаження на вісь 1-7700кг, 2-10500кг, 3-7050кг, 4-6650кг,5-7450кг, загальна вага -39350кг; висота-3.926м.;ширина-2.683м., довжина-21.499м. Перевищення нормативних габаритних параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комлексу, як передбачено ДСТУ OIML R134-1:2010 (OIML R134-1:2006, IDT).Відсоткове та натуральне значення перевищення допустимих габаритних параметрів транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає для параметру довжини ТЗ -600мм, для параметру ширини ТЗ-100мм, для параметру висоти ТЗ-60мм. Згідно формули, зроблено розрахунок та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР перевищення загальної довжини транспортного засобу на 11,461% (2.149м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75м. Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування на території України відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки правопорушення. Щодо тверджень позивача, що наявність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобі, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 133-1 КУпАП, зазначив наступне. Зі змісту дозволу випливає, що даний дозвіл видано Товариству з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС». Тобто, дозвіл не має відношення до суб`єкта правопорушення, позивача ОСОБА_1 .

09.01.2025 відповідачем подано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначив, що в змісті дозволу зазначено маршрут проїзду транспортного засобу DAF XF 105.460 д/н НОМЕР_1 , в тому числі рух ТЗ по автодорозі Н08-Н08 Дослідне. Дослідне-селище в Україні, в Новоолександріській сільській територіальної громаді Дніпровського району Дніпропетровської області. Автошлях Н08 проходить територією Київської, Черкаської, Полтавської, Кіровоградської, Дніпропетровської області. Тобто, в дозволі обмежено довжину ділянки автодороги Н08 за маршрутом і рух даного великогабаритного транспортного засобу закінчується в Дніпропетровській області. При цьому, рух транспортного засобу DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу за адресою Н-08, км 468+739, Запорізька обл. З вищезазначеного випливає, що водієм транспортного засобу було здійснено проїзд далі по автодорозі Н08-Н08 аж до Запорізька обл., тобто відбулося відхилення від вказаного в дозволі маршруту.

01.04.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що відповідач зазначає, що в дозволі обмежено довжину ділянки автодороги Н08 за маршрутом і рух даного великогабаритного транспорту засобу закінчується в Дніпропетровській області, та надав малюнок маршруту, який накреслює самих відповідачем на карті України в Google. Однак, маршрут руху ТЗ узгоджено не відповідачем, а уповноваженим підрозділом національної поліції і Державна служба України з безпеки на транспорті немає будь-якого відношення до створення маршруту. Позивач не експлуатував автомобіль марки DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 і надав відповідачу інформацію по належного користувача даного автомобіля, автомобіль марки DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 за технічними характеристиками не перевищує встановлених ч. 2 ст. 132-1КУпАП габаритних норм; відповідач за наявних, належних та допустимих доказів того, що автомобіль перебуває у складі двох транспортних засобів, не ідентифікував другий транспортний засіб і виніс постанову за порушення ПДР тільки за використання автомобіля, який не підпадає під обмеження, встановлені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП; відповідач виніс постанову без врахування дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ч. 1-2 ст. 132-1 КУпАП.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли публічно-правові відносини з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Судом встановлено, що 18.11.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світланою Іванівною була винесена постанова серії АВ №00002926 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 08.10.2024 року о 06 год. 38 хв. за адресою Н-08, км 468+739, Запорізька область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу марки DAF XF 105.460 д/н НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної довжини транспортного засобу на 11,461% (2.149) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75м, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП (а.с.11).

Вчинене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM15, WAGA-WIM35, зав. № 3, свідоцтво про повірку 1002 дійсне до 20.09.2025, № 04/6078 дійсне до 20.09.2025.

Оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а також вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст. 6 Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344 (надалі Закон № 2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11.02.2015 №103 зі змінами, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п.7 Положення № 103 Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати ВС від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено наступне порушення: Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Позивач, заперечуючи наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП обґрунтовуючи наступним.

Згідно змісту постанови серії АВ №00002926, адміністративне правопорушення було скоєно 08.10.2024 о 6 год. 38 хв. за адресою: Н-08, 468+739, Запорізька обл.

Судом встановлено, що автомобіль DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом EXO 99981, д.н.з НОМЕР_2 експлуатувався на автодорогах України за наявності спеціального «дозвілу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2024-771НГ» від 03.10.2024, виданого Департаментом патрульної поліції НП України товариству з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС». Термін дії дозволу - з 05.10.2024 по 15.10.2024 (а.с.16).

Даним дозвілом на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2024-771НГ» від 03.10.2024 дозволено виїзд та рух автомобіля DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепу EXO 99981 д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі Н-08, довжина транспортного засобу (з урахуванням вантажу) - 24.00 м.

Згідно змісту постанови серії АВ №00002926 від 18.11.2024, зафіксовано довжину автопоїзда - 20.899 м, що є менше ніж узгоджена дозволом довжина автомобіля, погоджена з Департаментом патрульної поліції НП України.

Отже, у дозвілу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2024-771НГ» від 03.10.2024, не обмежено довжину ділянки автодороги Н-08, по якій мав право рухатися автомобіль DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп EXO 99981 д.н.з. НОМЕР_2

Згідно примітки підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993№ 3353-XII).

Положення статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005№ 2862-IV передбачають, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження (ст 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 (надалі Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, фактичної маси для двовісних вантажних автомобілів максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 18 тонн, місцевого значення 14 тонн, а для комбінованих транспортних засобів: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 для автомобільних доріг державного значення та 24 для автомобільних доріг місцевого значення; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом та трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 для автомобільних доріг державного значення та 24 для автомобільних доріг місцевого значення (п.22.5 Правил дорожнього руху).

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/ або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Згідно п.4 цих Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Окрім цього, п.п. 1,5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 314 від 18.03.2022 «Про деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану право на провадження господарської діяльності може набуватися суб`єктами господарювання на підставі безоплатного подання до органів ліцензування, дозвільних органів та суб`єктів надання публічних (електронних публічних) послуг декларації про провадження господарської діяльності (далі - декларація), що містить відомості згідно з додатком 1, без отримання дозвільних документів (документів дозвільного характеру, ліцензій або інших результатів надання публічних послуг), крім видів господарської діяльності за переліком згідно з додатком. 5. Строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті (крім строку дії ліцензій у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та плати за такі ліцензії).

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 р., який неодноразово продовжувався та діє до тепер.

Ураховуючи зазначене та беручи до уваги п.п.1.5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 314 від 18.03.2022 строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період дії воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у даному підпункті.

Таким чином, станом на день винесення відповідачем оскаржуваних постанов ПАТ «КІАТРАНС» мало дозволи на участь транспортного засобу DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , у дорожньому русі як транспортного засобу, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що свідчить про недоведеність допущення позивачем руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів транспортного засобу та неправомірність винесених відповідачем постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Твердження відповідача, про те, що на в дозволі обмежено довжину ділянки автодороги Н08 за маршрутом і рух даного великогабаритного транспортного засобу закінчується в Дніпропетровській області, а рух транспортного засобу DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу за адресою Н-08, км 468+739, Запорізька обл., суд не бере до уваги, оскільки маршрут руху узгоджується уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Також, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що він не має відношення ні до напівпричепа спеціалізованого «платформа» EXO 99981 державний номер НОМЕР_2 , ні до його експлуатації 08.10.2024 року, а також не є власником сідлового тягача DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 .

01.10.2024 автомобіль DAF XF 105.460 вантажний спеціалізований сідловий тягач - Е державний номер НОМЕР_1 було передано позивачем в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС», що підтверджується договором оренди, суборенди (найму, прокат) вантажних транспортних засобів №01/10/24 (а.с.13-14).

08.10.2024 автомобіль DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 експлуатувався з напівпричепом -спеціалізованим «платформа» EXO 99981 державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 (а.с.12).

Так, абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.

Визначення автомобільного перевізника міститься у статті 1 Закону № 2344-III та означає фізичну або юридичну особу, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Своєю чергою згідно з вказаною нормою права водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка, а послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. За правилами статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

При цьому документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Водночас перелік необхідних документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним, оскільки статтею 48 Закону № 2344-III визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, слід дійти висновку, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 01 червня 2023 року та від 06 липня 2023 року у справах № 640/39442/21 та № 560/514/22 відповідно.

Така позиція узгоджується також із висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, висловленими у постанові від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/7554/19, в якій встановлено, що перевізником у спірних правовідносинах є товариство, яким отримано транспортний засіб на підставі укладеного договору суборенди, та яким вчинено порушення, що полягає у перевищенні транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, яке встановлено внаслідок проведення Укртрансбезпекою габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля.

Відповідно до статті 800 Цивільного кодексу України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

Отже, у спірних правовідносинах, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС», є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ в межах спірних правовідносин, а не ОСОБА_1 .

Також, суд зауважує, що автомобіль DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 експлуатувався з напівпричепом - спеціалізованим н/пр- платформа-Е ЕХО д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що автомобіль DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 перебував 18.11.2024 у складі двох транспортних засобів, але відповідач не ідентифікував другий транспортний засіб, власника напівпричепа - спеціалізованого н/пр- платформа-Е ЕХО д.н.з. НОМЕР_2 та виніс постанову за порушення ПДР тільки за використання автомобіля, який не підпадає під обмеження, встановлені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

Судом також зазначається, що відповідно до абз. 6 п. 2 Інструкції №513 під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керуючись пунктами 4-6 Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Доказів того, що відповідач, на виконання п. 6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову шляхом скасування постанови головного спеціаліста відділу супроводження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Слов`янчик Світлани Іванінвни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00002926 від 18.11.2024 про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та закриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає можливим стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 7, 14-2, 132-1, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 276, 279-1, 283, 284 КУПАП, суд, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову головного спеціаліста відділу супроводження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Слов`янчик Світлани Іванінвни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспотрті про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ №00002926 від 18.11.2024 про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Г. Плахотнюк