Справа № 580/9179/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

08 вересня 2025 року Справа № 580/9179/25

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Янківська В.П., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазенерго-Інвест» про забезпечення позову у адміністративній справі товариства з обмеженою відповідальністю Укргазенерго-Інвест до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

12 серпня 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариства з обмеженою відповідальністю Укргазенерго-Інвест з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області форми С від 22.07.2025 року № 12975/23000901 яким зобов`язано сплатити штрафних/фінансових санкцій в розмірі 141 тис. 796 грн. 66 коп.;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області форми С від 22,07.2025 року № 12974/23000901 яким зобов`язано сплатити штрафних/фінансових санкцій в розмірі 1 тис. 020 грн. 00 коп.;

3) визнати протиправним та скасувати Рішення про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ГУ ДПС у Черкаській області № 751/23-00-09-03-36 від 23.07.2025.

05.09.2025 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом зупинення дії Рішення про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ГУ ДПС у Черкаській області № 751/23-00-09-03-36 від 23.07.2025 року до набрання чинності рішенням суду.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначив, що припинення дії ліцензії фактично зупиняє господарську діяльність АГЗП ТОВ «УКРГАЗЕНЕРГО-ІНВЕСТ» в межах м. Корсунь-Шевченківський, що у свою чергу, може створити соціальну напругу від призупинення відпуску пального споживачам та призведе до істотних матеріальних збитків позивача. Не менш важливим для платника податку в умовах воєнного стану є збереження кадрових питань (трудового колективу) та забезпечення виплати заробітної плати фізичним особам-найманим працівникам. На даній АГЗП відповідно до штатного розпису та наказів про прийняття на роботу працює три оператора, і у разі її закриття позивач буде змушений звільнити трьох працівників, двоє з яких є учасниками бойових дій, які після поранень повернулися на займану раніше посаду операторів. Окрім того, оскаржуване рішення № 751/23-00-09-03-36 від 23.07.2025 зумовлює неможливість позивача виконувати у подальшому договірні зобов`язання перед третіми особами за укладеними договорами поставок пального, що призведе до простою обладнання на АГЗП, яке потребує постійного обслуговування. У випадку забезпечення позову, заявник продовжить здійснювати господарську діяльність та сплачувати податки до бюджету, що забезпечить фінансування економіки держави та територіальних громад в умовах воєнного стану.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи приписи ст. 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Частиною 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Водночас підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд вважає, що заявником не доведено у передбаченому процесуальним законом порядку наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Доводи заявника щодо того, що основним та єдиним видом його економічної діяльності є роздрібна торгівля пальним, а тому припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позбавляє можливості заявника здійснювати свою основну діяльність, що унеможливлює виконувати взяті на себе зобов`язання не підлягають врахуванню.

Суд зазначає, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе і можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

У разі скасування судом оспорюваного заявником рішення, таке втратить чинність з моменту його прийняття, оскільки оскаржуваний адміністративний акт владного суб`єкта за видом, характером та своєю правовою природою належать до актів індивідуальної дії. Тож і право позивача, яке він захищає, буде відновлено з того моменту, коли його було порушено й у тому обсязі, у якому воно існувало.

Після вирішення спору у справі за позовною заявою позивача на його користь (якщо для цього будуть наявні відповідні підстави), товариство з обмеженою відповідальністю Укргазенерго-Інвест зможе безперешкодно продовжити свою господарську діяльність, а в разі завдання йому шкоди оскарженим рішенням контролюючим органом, в тому числі у вигляді упущеної вигоди, та її доведення, просити про відшкодування такої у встановленому законом порядку.

Отже, у цьому конкретному випадку, відсутні підстави вважати, що застосування заходів забезпечення позову у зв`язку з імовірністю завдання заявнику майнової шкоди та інших негативних наслідків, зокрема у вигляді скорочення штату працівників чи їх звільнення є співмірним з предметом спору та предметом доказування у справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2024 року у справі № 140/5638/23, від 16 квітня 2024 року у справі № 140/1568/23, від 04 червня 2024 року у справі № 240/27690/23, відповідно до якої суд касаційної інстанції скасував судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалив нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви суб`єкта господарювання про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпоряджень компетентного органу про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, раніше виданих цьому суб`єкту.

З огляду на викладене суд доходить висновку, про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно частини 5 статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА