Справа № 398/2253/25
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2025 року справа 398/2253/25

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2025 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.04.2025 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4389409 від 30.03.2025 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2025 позов задоволений.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто поліцейським з дотриманням норм чинного законодавства. Зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується наданими до суду відео доказами.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк 2 Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Каневським Д.В. винесено постанову ЕНА №4389409 від 30.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно тексту вказаної постанови, 30.03.2025 о 14 год. 53 хв. в м. Києві, бульвар Лесі Українки, 30, позивач керував транспортним засобом SLINGSHOT R, номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту зі швидкістю 91 км/год, при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження руху більш ніж на 20 км/год, швидкість руху вимірювалася приладом TruCam TC 008426, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

З аналізу перелічених норм вбачається, що обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частини 1 статті 122 КУпАП є, зокрема порушення швидкісного режиму.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

З наданого відповідачем відеозапису неможливо встановити чи дійсно позивач керуючи транспортним засобом SLINGSHOT R, номерний знак НОМЕР_1 здійснював рух із перевищенням швидкості, оскільки на відеозаписі не зафіксовано номерного знаку транспортного засобу, швидкість руху якого вимірюється.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає вірним висновок місцевого суду про те, що жодного доказу вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суб`єктом владних повноважень не представлено.

За умов заперечень водія, відсутність доказів його вини, передбачених статтею 251 КУпАП, виключає правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Скоромною І.С. укладений договір про надання правової допомоги №08/09 від 08.09.2024. Згідно договору розмір гонорару за надану правову допомогу визначається окремим актом.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 20.06.2025, адвокат Скоромна І.С. при наданні правової допомоги в апеляційній інстанції надана консультація з вивченням документів, зібрано необхідні документи та інформацію для підготовки відзиву на апеляційну скаргу, складено відзив на апеляційну скаргу.

З урахуванням обсягу участі адвоката у підготовці відзиву на апеляційну скаргу, зміст якого зводиться до цитування норм права та погодження з висновком суду першої інстанції, прагнучі до співмірності стягнення витрат адвоката зі складністю справи, пропорційно часу, об`єктивно необхідного для виконання адвокатом названого переліку робіт, значенням справи для сторони, колегія суддів вважає що справедливою сумою відшкодування витрат на правову допомогу в судді апеляційної інстанції складає 2000грн.

Керуючись статтями 241-244, 272, 286, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2025 без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з 09.09.2025 та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко