Справа № 260/4140/25
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/4140/25 пров. № А/857/24105/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року (суддя Дору Ю.Ю., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №260/4140/25 за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд, керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд Непом`ящого Вячеслава Юрійовича,

про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

У травні 2025 року позивач Головне управління ДПС у Закарпатській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд (далі відповідач-1), керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд Непом`ящого Вячеслава Юрійовича (далі відповідач-2), в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника ТОВ «Кант» () ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за межі України до погашення податкового боргу в розмірі 11604073,64 грн або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 позовну заяву задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд ОСОБА_1 до погашення податкового боргу в розмірі 11604073,64 грн., або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильним застосуванням норми матеріального права, порушенням норми процесуального права, підстави про що наведені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не отримував ані примірника позову ГУ ДПС у Закарпатській області з додатками, ані Ухвали про відкриття провадження у справі №260/4140/25 від 27.05.2025 року, що є перешкодою у поданні відзиву або будь-яких заперечень щодо задоволення позовних вимог. ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи та був позбавлений права на подачу відзиву в суді першої інстанції, що є самостійною підставою для скасування рішення суду. Також апелянт вказує, що матеріали справи №260/4140/25 не містять жодної податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує один мільйон гривень, а також не містять доказів вручення такої вимоги ТОВ «КАНТ», і як наслідок спливу, передбачених пунктом 87.13 статті 87 ПК України, 240 календарних днів з дня вручення такої вимоги. Оскільки ТОВ «КАНТ» не виставлялась та не отримувалась податкова вимога на суму податкового боргу, що перевищує один мільйон гривень, тому ГУ ДПС у Закарпатській області безпідставно звернулось до суду з позовом про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику ТОВ «КАНТ» з посиланням на пункт 87.13 статті 87 ПК України. Також апелянт вказує, що ОСОБА_1 став керівником ТОВ «КАНТ» лише з 01.05.2025 року, а тому (з огляду на дату призначення) Податкову вимогу №18683-13 від 16.04.2021 року на суму 151326,40 грн. він не отримував. Як наслідок ОСОБА_1 не міг бути обізнаним про намагання ГУ ДПС у Закарпатській області стягнути з ТОВ «КАНТ» кошти за податковим боргом в період з жовтня 2022 року по січень 2025 року, оскільки ще не був призначеним керівником ТОВ «КАНТ» і у нього, як нового керівника, не виник обов`язок відповідати за дії попереднього керівника ТОВ «КАНТ». Також апелянт вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що ГУ ДПС у Закарпатській області не надало жодних доказів про намагання або можливість виїзду керівника ТОВ «КАНТ» за кордон та не довело існування ризиків та взагалі можливості перетину державного кордону України керівником ТОВ «КАНТ» в умовах дії воєнного стану на всій території України. Також апелянт вказує, що ГУ ДПС у Закарпатській області не надано суду першої інстанції жодних доказів того, що обмеження у праві виїзду за кордон керівника ТОВ «КАНТ» сприятиме погашенню податкового боргу, а суд першої інстанції не врахував практики Європейського суду з прав людини щодо неможливості свободи пересування фізичної особи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржене рішення суду від 29.05.2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Також апелянт подав апеляційному суду додаткові письмові пояснення у справі, де вказав, що на даний час ОСОБА_1 не є керівником ТзОВ Київагронафтотрейд і тому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню.

Позивач подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв`язку із правомірністю оскаржуваного рішення суду. Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Також позивач подав апеляційному суду письмові заперечення на додаткові пояснення апелянта, в яких вказує, що на час винесення рішення суду від 29.05.2025 ОСОБА_1 був керівником ТзОВ Київагронафтотрейд. Процедура та порядок скасування встановленого тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України чітко прописана у статті 87 ПК України, а тому заміна із 23.06.2025 року керівника товариства Непом`ящого В.Ю. на іншу особу не є підставою для скасування законного рішення суду від 29.05.2025.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ Київагронафтотрейд є юридичною особою, зареєстрованою у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 13.11.2000 (), за юридичною адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 26, офіс 2. (а.с. 5).

Керівником ТзОВ Київагронафтотрейд із 01.05.2025 значиться ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За ТзОВ Київагронафтотрейд обліковується податковий борг у сумі 11604073,64 грн, за наступними платежами: 14021900 Акцизний податок на пальне у розмірі 11532670,64 грн.; 14010100 Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 71403,00 грн..

Позивачем було направлено Товариству податкову вимогу №18683-13 від 16.04.2021, на суму податкового боргу 151326,40 грн., яку отримано відповідачем 28.05.2021 (а.с. 19).

Рішенням заступника начальника Головного управління ДПС у Закарпатській області від 16.09.2022 №9881/6/07-16-13-02-12 вирішено стягнути кошти з рахунків Товариства у розмірі 64787,32 грн. (а.с. 25).

Крім цього рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 року по справі №260/1143/24 стягнуто з ТзОВ Київагронафтотрейд податковий борг у розмірі 11539286,32 грн. (а.с. 20).

Зважаючи на те, що вжиті позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до погашення податкового боргу і Товариство не погасило податкову заборгованість протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків вимоги про сплату податкового боргу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи рішення суду першої інстанції на предмет законності та обґрунтованості, в межах доводів і вимог апеляційної скарги відповідача-1, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс, ПК України).

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що положеннями статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Водночас, слід врахувати і те, що Верховною Радою України прийнято Закон України від 30.11.2021 №1914-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень, відповідно до якого, з 01 січня 2022 року набрали чинності положення Закону у частині встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника платника податків - боржника за межі України.

Відповідно до п.п. 20.1.35 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючому органу надано право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Згідно п. 87.13 ст.87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу 1 цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави стосовно повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або ж надміру сплачених грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи чи постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року №3857-XII.

Так, відповідно до п. 10 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із п. 87.14 ст.87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Отже, системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що у разі несплати податкового боргу у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Крім цього слід враховувати, що особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Матеріалами розглядуваної справи підтверджується і відповідачами не оспорюється факт того, що за товариством з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд обліковується податковий борг у сумі 11604073,64 грн., за наступними платежами: 14021900 Акцизний податок на пальне у розмірі 11532670,64 грн.; 14010100 Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 71403,00 грн..

Судом першої інстанції також вірно враховано, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У цій справі судом встановлено, що у зв`язку з несплатою узгоджених сум, відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України, було виставлено податкову вимогу №18683-13 від 16.04.2021 на суму податкового боргу 151326,40 грн., яку отримано відповідачем 28.05.2021.

Згідно із п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абз. 2 п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На виконання абзацу першого пункту 95.3, абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України, позивачем вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача як на підставі рішення суду так і на підставі рішення керівника.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 по справі №260/1143/24 стягнуто з ТзОВ Київагронафтотрейд податковий борг у розмірі 11539286,32 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1575730,78 грн., по наступним платежам: 30 14010100 Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 6615,68 грн; - 85 14021900 Акцизний податок на пальне в розмірі 11532670,64 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1575730,78 грн.. Рішення суду набрало законної сили 26.06.2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачем були вжиті дії по стягненню із відповідача-1 податкового боргу, однак такі заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Отже, на момент звернення контролюючого органу до суду, податковий борг відповідачем-1 не сплачено. Докази вчинення будь-яких дій, спрямованих на погашення податкового боргу ТОВ Київагронафтотрейд в матеріалах справи відсутні.

За таких фактичних обставин і правових підстав, суд першої інстанції обгрунтовано погодився з позицією податкового органу, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівнику ТзОВ Київагронафтотрейд ОСОБА_1 за межі України слугуватиме забезпечувальним заходом сплати відповідачем-1 податкового боргу, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відносно доводів відповідача-1, які наведені в апеляційній скарзі та у додаткових поясненнях, які надані апеляційному суду, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що цей адміністративний позов подано до суду першої інстанції 27.05.2025 в системі «Електронний суд», із наданням доказів про надіслання відповідачам копії позовної заяви та доданих документів.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з особливостями, визначеними статтею 289-2 КАС України. Встановлено відповідачам строк до 08:30 год. 29 травня 2025 року для подання до суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України, із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів. Копію ухвали надіслано учасникам справи. Повідомлення учасників справи визначено здійснювати в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Копію цієї ухвали суду від 27.05.2025 було надіслано обом відповідачам (а.с. 74-76).

Відтак, ураховуючи скорочені строки розгляду справи в суді першої інстанції (48 годин з дня подання відповідної позовної заяви), судом було належним чином повідомлено відповідачів про відкриття провадження у даній справі та встановлення строку для подання відзиву у справі. Справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з особливостями, визначеними статтею 289-2 КАС України.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідач-2 Непом`ящий В.Ю. на час розгляду справи в суді першої інстанції був керівником ТзОВ Київагронафтотрейд відтак вправі і взмозі користуватись електронним кабінетом товариства, яким і було подану апеляційну скаргу у даній справі через зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд.

Таким чином являються безпідставними доводи апелянта (відповідача-1) про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині щодо не повідомлення ОСОБА_1 належним чином про дату і час розгляду справи та позбавлення його права на подачу відзиву в суді першої інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до абзацу 1 пункту 87.13. статті 87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Законодавча конструкція норми пункту 87.13 статті 87 ПК України сформована таким чином, що надає право (змогу) для звернення до суду з даним предметом спору, у разі якщо сума податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень не сплачена протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги. Тобто, указана норма ПК України, не передбачає як обов`язкову підставу наявність прийнятої щодо боржника податкової вимоги на суму що перевищує 1 млн грн, а тільки наявність податкового боргу у сумі, що перевищує указану суму податкового боргу несплаченого протягом 240 календарних днів.

Указане пояснюється також, тим що у відповідності до статті 59 ПК України, зокрема пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, у разі, якщо у платника податків на момент прийняття контролюючим органом податкової вимоги, податковий борг становив менше 1 млн грн, а в подальшому не погашаючи такий перевищив 1 млн грн податкова вимога додатково не надсилається.

Матеріалами розглядуваної справи підтверджується і відповідачами не оспорюється факт того, що за ТзОВ Київагронафтотрейд обліковується податковий борг у сумі 11604073,64 грн., як і підтверджується факт винесення податкової вимоги №18683-13 від 16.04.2021 на суму податкового боргу 151326,40 грн., яку отримано відповідачем 28.05.2021.

Чинність податкової вимоги від 16.04.2021 №18683-13 у судовому порядку підтверджується рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від по справі №260/1143/24 про стягнення з ТОВ «Кант» податкового боргу у розмірі 11539286,32 грн..

Отже, законодавча конструкція норми пункту 87.13 статті 87 ПК України передбачає наявність суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень та який не сплачений протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги. У вказаній статті відсутня безумовна вимога, щодо наявності саме податкової вимоги на суму більше 1 мільйона гривень.

Таким чином являються безпідставними доводи апелянта (відповідача-1) про порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині щодо не направлення Товариству податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує один мільйон гривень та як наслідок порушення приписів пункту 87.13 статті 87 ПК України.

Колегія суддів також зазначає, що норми пункту 87.13 статті 87 ПК України не містять жодних обмежень при зверненні до суду, що стосуються строків призначення керівника на підприємство боржника. Норми пункту 87.13 статті 87 ПК України містять тільки строки, несплати податкового боргу як присічного строку, який упереджує звернення до суду передчасно.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТзОВ Київагронафтотрейд із 01.05.2025 по 23.06.2025 значиться ОСОБА_1 ..

Тобто станом на момент пред`явлення до суду цього адміністративного позову 27.05.2025 і на час винесення рішення суду першої інстанції 29.05.2025 ОСОБА_1 був керівником ТзОВ Київагронафтотрейд.

Крім цього, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 значиться також в числі засновників указаного Товариства.

Таким чином являються безпідставними доводи апелянта (відповідача-1) про те, що ОСОБА_1 не міг бути обізнаним про наявність у Товариства податкового боргу і про намагання ГУ ДПС у Закарпатській області стягнути з Товариства кошти за податковим боргом.

Колегія суддів також зазначає, що як уже було вказано вище, правовою підставою звернення до суду з відповідною позовною заявою є пункт 87.13 статті 87 ПК України, та зокрема, несплата боржником (ТОВ «Кант») протягом 240 календарних днів податкового боргу у розмірі 11604073,64 грн з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Тобто, предмет дослідження у справі доказів та обставин чітко окреслений.

Норми пункту 87.13 статті 87 ПК України щодо тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України встановлюється виключно як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Таким чином являються безпідставними доводи апелянта (відповідача-1) про те, що відсутність доказів про намагання або можливість виїзду ОСОБА_1 за кордон, особливо в умовах дії воєнного стану на всій території України, являється умовою для незастосування механізму визначеного пунктом 87.13 статті 87 ПК України щодо тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України.

Відносно доводів апелянта (відповідача-1) про те, що суд першої інстанції не врахував практики Європейського суду з прав людини щодо неможливості свободи пересування фізичної особи, то такі доводи являються суб`єктивними міркуваннями апелянта, які не грунтуються на нормах міжнародного права та спеціального законодавства України, яке регулює досліджувані судом у цій справі правовідносини.

Відносно доводів апелянта (відповідача-1) про те, що на даний час ОСОБА_1 не є керівником ТзОВ Київагронафтотрейд і тому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню, то колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи, а зокрема, відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що керівником ТзОВ Київагронафтотрейд із 01.05.2025 по 23.06.2025 значиться ОСОБА_1 ..

Тобто станом на момент пред`явлення до суду цього адміністративного позову 27.05.2025 і на час винесення рішення суду першої інстанції 29.05.2025 ОСОБА_1 був керівником ТзОВ Київагронафтотрейд.

Відповідно до абзаців 7,8 п. 87.13 статті 87 ПК України, у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника контролюючий орган інформує про зазначене центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону, що є підставою для скасування встановленого тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента- боржника за межі України.

Згідно п.87.14 ст.87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Тобто, процедура та порядок скасування встановленого тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України, в тому числі і у разі зміни керівника юридичної особи, чітко прописано у статті 87 ПК України.

Таким чином являються безпідставними доводи апелянта (відповідача-1) про те, що оскільки на даний час Непом`ящий В.Ю. не є керівником ТзОВ Київагронафтотрейд тому рішення суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи об`єктивно встановлено обставини справи, рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 289-2, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року в адміністративній справі №260/4140/25 за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд, керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Київагронафтотрейд Непом`ящого Вячеслава Юрійовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повний текст постанови суду складено 05.09.2025 року