Справа № 380/24550/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24550/24 пров. № А/857/9529/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року (ухвалене головуючим суддею Крутько О.В. у м. Львові) у справі № 380/24550/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24 вересня 2024 року №95 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітню дитину ОСОБА_2 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлого ОСОБА_3 , відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 16.09.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано на те, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2023 у справі №453/1371/21 встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2004 року по 09 березня 2021 року та встановлено факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , зроблено актовий запис №36 від 10.03.2024 про те, що ОСОБА_3 помер. Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі Відповідач 1) із заявою, про призначення пенсії у разі втрати годувальника на малолітнього сина ОСОБА_4 . За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглянуто Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі Відповідач 2). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №95 від 24.09.2024 відмовлено в призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що заявником до заяви долучена завірена копія Книги реєстрації актів громадянського стану м. Бадалоне № А0561805/16 від 22.11.2016, де відомості про батька відсутні. Згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2023 у справі №453/1371/21 (провадження 2/453/33/23) встановлено факт батьківства між померлим годувальником ОСОБА_3 та його дитиною-утриманцем ОСОБА_2 . Рекомендовано надати оновлене свідоцтво про народження дитини з зазначеними відомостями про батька дитини утриманця. Вважаючи оскаржуване рішенні протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.09.2024 №95 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітню дитину ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітню дитину ОСОБА_2 від 16.09.2024, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що позивачка надала всі необхідні документи для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Разом з тим зазначив, що вирішення питання про призначення пенсії є виключною компетенцією відповідача, з метою ефективного захисту прав позивачки, належним способом захисту прав є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по втраті годувальника, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2021, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2023 у справі №453/1271/21 встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2004 року до 09 березня 2021 року. Встановлено факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Тухля Сколівського району Львівської області, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: м.Бадалона, провінція: Барселона, країна: Іспанія.

16.01.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії у разі втрати годувальника на малолітнього сина ОСОБА_4 .

За принципом екстериторіальності заяву позивачки про призначення пенсії разом з документами було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.09.2024 №95 позивачці відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за відсутності необхідних документів для призначення пенсії. До заяви про призначення пенсії долучена завірена копія Книги реєстрації актів громадянського стану м.Бадалона № А0561805/16 від 22 листопада 2016 року, де відомості про батька відсутні. Згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2023 року у справі №453/1371/21 (провадження 2/453/33/23) встановлено факт батьківства між померлим годувальником ОСОБА_3 з його дитиною-утриманцем ОСОБА_2 . Рекомендовано надати оновлене свідоцтво про народження дитини з зазначеними відомостями про батька дитини-утриманця.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі- Закон № 1058).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім встановлених законом випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Згідно із частиною 1 статті 38 Закону №1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1). Позивачка, звертаючись до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, подала необхідні документи, передбачені Порядком №22-1

Разом з тим, рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.09.2024 №95 відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Так, в рішенні зазначено, що ОСОБА_1 рекомендовано надати оновлене свідоцтво про народження дитини з зазначеними відомостями про батька дитини-утриманця.

За таких обставин, пенсійним органом, в якості підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії в разі втрати годувальника, визначено відсутності необхідних документів для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті

Так, частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні питання про встановлення батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для подальшого права на отримання пенсії та пільг, а саме для призначення та отримання пенсії із втратою годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2023 у справі №453/1371/21 встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2004 року до 09 березня 2021 року та встановлено факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 .

При цьому, відповідач у своєму рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначає, що згідно пп. 2.3 п.4 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Разом з тим рекомендовано надати оновлене свідоцтво про народження дитини з зазначеними відомостями про батька дитини-утриманця

Однак, п. 2.3 Порядку №22-1 не містить такого формулювання, яке вказано відповідачем у відмові про призначення пенсії по втраті годувальника. Даний пункт містить такі вимоги щодо заявника:

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Зазначене вище свідчить про те, що родинні стосунки засвідчуються не тільки свідоцтвом про народження, але й іншими документами.

У даному випадку, засвідчення факту родинних стосунків є рішення Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2023 року у справі №453/1371/21.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, тому таке рішення пенсійного органу слід визнати протиправним і скасувати та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для повного та ефективного захисту прав, інтересів позивачки необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 380/24550/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула