Справа № 240/32892/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 240/32892/21

08 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року відмовлено у задоовлення заяви про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення .

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 02 вересня 2025 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в п`ятиденний строк усунути недоліки апеляційної скарги.

05 вересня 2025 року позивач подав до апеляційного суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що судовий збір при зверненні з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви з питань, визначених у статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає сплаті як такий.

Дослідивши дане клопотання, колегія суддів вказує наступне.

Ввказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімумі для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року - 3028 грн.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги починаючи з 01 січня 2025 року на ухвалу суду апеляційної інстанції становить 3 028,00 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та не підтвердив сплату судового збору за подання такої скарги. Натомість скаржником у тексті апеляційної скарги містяться посиланням на висновки із постанов Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2а/0470/2563/12, від 11 серпня 2021 року у справі № 560/4364/19, де зазначено про його звільнення від сплати судового збору за аналогічними справами.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам позивача, Суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Сплата судового збору також відповідає пункту 1 частини другої статті 129 Основного Закону України, згідно з яким до основних засад (принципів) судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд зазначає, що за змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У даному ж випадку скаржник не покликався на норми статті 8 Закону № 3674-VI, а виходив з того, що оскільки нормами статті 4 цього ж Закону не встановлено окремо ставки судового збору за звернення особи до адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України, то позивача звільнено як від сплати судового збору за подання вказаної заяви до суду першої інстанції, так і від сплати судового збору при зверненні до апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийняту за результатами розгляду відповідної заяви, а також, - відповідно, й з цією апеляційною скаргою.

Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином, судовий збір- це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.

Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).

При цьому, як вже було зазначено вище по тексту цієї ухвали, відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено розмір ставки судового збору за відповідними об`єктами справляння судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У контексті викладеного Суд зазначає, що вищевказані положення Закону стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією щодо застосування статті 132 КАС України та статті 4 Закону № 3674-VI, висловленою у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 320/5719/19, від 24 листопада 2021 року у справі № 826/17526/18 та від 13 квітня 2022 року у справі №204/827/17, від 09 лютого 2023 року у справі № 120/3532/21-а, від 09 лютого 2023 року у справі № 380/22710/21.

Щодо посилань скаржника в обґрунтування апеляційної скарги на висновки Верховного Суду, викладені у постановах 14 лютого 2018 року у справі № 2а/0470/2563/12, від 11 серпня 2021 року у справі № 560/4364/19, то Суд відхиляє їх як безпідставні, виходячи із такого.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірнх правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому в силу приписів пункту першого частини другої статті 45 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Так, висновки Верховного Суду стосовно застосування зазначених положень частини п`ятої статті 242 КАС України та частини другої статті 45 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» сформовані, зокрема, у постановах від 22 серпня 2019 року у справі № П/811/204/17, від 22 серпня 2019 року у справі № 823/1754/16, від 22 серпня 2019 року у справі № 802/604/16-а, від 22 серпня 2019 року у справі № 826/14419/15, від 22 серпня 2019 року у справі № 826/245/16, від 22 серпня 2019 року у справі № 822/757/17, від 22 серпня 2019 року у справі № 813/4484/16, від 22 серпня 2019 року у справі № 661/772/16-а, від 22 серпня 2019 року у справі № 822/6107/15, від 22 серпня 2019 року у справі № 818/1427/16, від 22 серпня 2019 року у справі № 810/605/17 та від 22 серпня 2019 року у справі № 821/407/17.

Суд звертає увагу скаржника на те, що Великою Палатою Верховного Суду вже вирішувалося питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Зокрема, у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28 травня 2018 року у справі № 915/955/15 вказано, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, а відтак під час розгляду справи №240/19429/20 підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати. Такі висновки Велика Палата хоч і зробила під час розгляду господарської справи, однак норми Закону № 3674-VI в цій частині є загальними і не містять різних підходів до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції, відтак такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.

Враховуючи наведене, Суд констатує, що за подання апеляційної скарги скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року судовий збір підлягає сплаті.

При цьому Суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги в повній мірі.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.