Справа № 320/8132/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа №320/8132/23

адміністративне провадження №К/990/34648/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Желєзного І.В., Мельник- Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кротюка Олександра Володимировича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі №320/8132/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кротюка О.В. звернувся до суду з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 27 лютого 2023 року №95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача, заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни;

- стягнути завдану моральну шкоду з відповідача на користь позивача у розмірі 8000 гривень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27 лютого 2023 року №95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 , Заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27 лютого 2023 року №95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 , Заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у вказаній частині відмовлено. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року залишено без змін.

Не погодившись із рішенням суд апеляційної інстанції, представник позивача звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 14 липня 2025 року та від 11 серпня 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з незазначенням у касаційній скарзі належних доводів та обґрунтувань щодо підстав оскарження судових рішень.

18 серпня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» повторна надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Кротюка Олександра Володимировича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі №320/8132/23. Заявник просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати в частині, якою в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 було відмовлено, а також в частині, якою апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України було задоволено, а саме: відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 . Прийняти нову постанову, якою рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року по справі № 320/8132/23 змінити шляхом зміни його мотивувальної частини та викладу підстав для задоволення позову, вказаних позивачем у позовній заяві, та вилучення з його мотивувальної частини наступних висновків суду першої інстанції: «Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що директор Державного підприємства обслуговування повітряного руху України був уповноваженою особою щодо прийняття спірного наказу № 95/о від 27 лютого 2023 року»; «Вказане свідчить, що відрядженні військовослужбовці за час відрядження перебувають у розпорядженні директора Украероруху, водночас вирішення питання щодо проходження військовослужбовцями військової служби (зокрема, притягнення їх до дисциплінарної відповідальності), у тому числі відряджених до державних органів з військової служби, належить до повноважень Міністра оборони України, в той час як рішення (наказ) про накладення дисциплінарного стягнення приймає директор Украероруху.». А в іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року по справі №320/8132/23 залишити без змін. Відшкодувати витрати позивача зі сплати судового збору за рахунок відповідача.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18 серпня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Желєзний І.В., Мельник-Томенко Ж.М.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України.

Так, згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Під час перевірки касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстав касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, в обґрунтування якого зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права відносно притягнення відрядженого військовослужбовця до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до дисциплінарної відповідальності у подібних правовідносинах.

Зокрема, заявник ствердужє, що наявна правова проблема, що потребує свого вирішення відносно застосування до відряджених військовослужбовців ДП «Украерорух» норм Кодексу законів про працю України та положень Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення таких військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Слід зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Отже, зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Аналізуючи зміст касаційної скарги, Судом установлено, що заявник, зазначаючи пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, не зазначає конкретну норму права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду, не обґрунтував необхідність такого висновку (усунення колізії, визначення пріоритету між нормами, тлумачення норми, т.і.) у взаємозв`язку з посиланням на обставини цієї справи.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання заявника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Щодо посилання заявника на підпункти «а», «б» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Суд звертає увагу, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Крім того, Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, викладення обставин справи, цитування норм законодавства, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційній суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги .

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кротюка Олександра Володимировича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі №320/8132/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправними дій залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

Ж.М. Мельник-Томенко