Справа № 420/26990/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/26990/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід члена колегії суддів Шляхтицького О.І. від розгляду справи №420/26990/23

У С Т А Н О В И В:

У провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №420/26990/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 щодо відмови в задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 у справі №420/26990/23 щодо відмови в задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України.

У межах десятиденного строку з дня відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції скеровано заяву про відвід члена колегії суддів Шляхтицького О.І. від розгляду справи №420/26990/23.

Обґрунтовуючи вказане звернення позивач вказує, що 14.01.2025 суддею Шляхтицьким О.І. прийнято ухвалу, якою безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Бітова А.І. по справі №420/10191/23. Позивач зазначає, що в нього немає доказів упередженості судді Шляхтицького О.І., однак він має сумнів щодо його об`єктивності при розгляді даної апеляційної скарги.

Надаючи оцінку заяві ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, у системному зв`язку із положеннями чинного процесуального законодавства, апеляційний адміністративний суд уважає за необхідне зазначити таке.

Законодавчо передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

В контексті означеного слід відмітити, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також, неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суддя уважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, які сформульовано у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Поряд з цим, слід відмітити, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За наслідком дослідження заяви ОСОБА_1 слід вказати, що в такому зверненні не наведено та до апеляційного адміністративного суду не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження упередженості чи небезсторонності судді Шляхтицького О.І., який входить до складу колегії суддів, яка здійснює перегляд справи №420/26990/23 в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відводу судді, у контексті наведених ОСОБА_1 обґрунтувань, колегія суддів зазначає таке.

14.01.2025 суддею П`ятого апеляційного адміністративного суду Шляхтицьким О.І. прийнято ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бітова Андрія Івановича по справі № 420/10191/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд апеляційної інстанції вказує, що вирішення питання про відвід судді є суто процесуальним питанням.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки, викладені позивачем в досліджуваній заяві доводи зводяться до незгоди із прийнятою суддею П`ятого апеляційного адміністративного суду Шляхтицьким О.І. ухвалою від 14.01.2025 у справі №420/10191/23, суд апеляційної інстанції зазначає, що означене не може бути підставою для відводу.

Крім того, як зазначено у заяві про відвід, позивачем до Вищої ради правосуддя та Великої Палати Верховного Суду скеровано скарги на дії судді Шляхтицького О.І.

Вказані звернення ОСОБА_1 ініційовано з метою усунення судді Шляхтицького О.І. від перегляду в апеляційному порядку апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 щодо відмови в задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України та здійснення певного тиску на суддю під час розгляду відповідного процесуального питання.

Відтак, досліджувані судом апеляційної інстанції припущення ОСОБА_1 не ґрунтується на об`єктивних фактах чи конкретних діях судді Шляхтицького О.І., які можуть свідчити про його необ`єктивність та упередженість.

Згідно із ч.1, 3, 4 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням наведеного, заяву ОСОБА_1 про відвід члена колегії суддів Шляхтицького О.І. від розгляду справи №420/26990/23, у порядку встановленому статтею 31 КАС України необхідно передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.31, 36, 38, 40, 248, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід члену колегії суддів Шляхтицькому О.І.

Справу №420/26990/23 для вирішення питання про відвід члена колегії суддів Шляхтицького О.І. від розгляду справи №420/26990/23 передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Н.В. Вербицька О.І. Шляхтицький