Справа № 120/6365/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 р. Справа № 120/6365/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС ХОЛОД" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмов,

УСТАНОВИВ:

09.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом Петровської-Караченцевої Л.Г., подана від імені та в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС ХОЛОД" (далі ? ТОВ "ЮБС ХОЛОД") до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025, № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з метою здійснення митного оформлення митному органу були подані митні декларації, в яких митна вартість придбаного товару була визначена за основним методом за ціною договору. При цьому на підтвердження заявленої вартості позивач надав низку необхідних та достатніх документів. За результатами розгляду поданої митної декларації відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025. Крім того, було оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025, № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025.

Позивач з вказаними рішеннями та діями відповідача не погоджується, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 14.05.2025 відкрито провадження у справі позовом ТОВ "ЮБС ХОЛОД". Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що до митного оформлення, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, позивачем подано електронні митні декларації ЕМД № 25UA69U2 та № 25UA68U3 з пакетом документів. За результатами їх опрацювання та на виконання положень ст.ст. 52-64 Митного кодексу України (далі МК України) посадовою особою митного органу встановлено, що документи містять розбіжності, зокрема між заявленою митною вартістю та даними митної бази щодо вартості подібного товару, а також відсутні підтвердження оплати, прайс-листи та калькуляція ціни.

З огляду на виявлені розбіжності та невідповідності декларанту були направлені електронні повідомлення щодо витребування додаткових документів, на які позивач надав письмові пояснення та додаткові документи. За результатами проведених консультацій та враховуючи повідомлені декларантом відомості митна вартість товару була правомірно визначена за резервним методом.

Отже, на думку відповідача, Вінницька митниця діяла правомірно, прийнявши оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025, а також оформивши картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025, № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10.09.2025 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

26.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є безпідставним та незаконним, оскільки задекларована митна вартість була визначена за основним методом (за ціною контракту) та підтверджена всіма необхідними товаросупровідними документами, а митницею не наведено належних доказів щодо наявності розбіжностей, підстав для застосування резервного методу чи відповідності порівнюваних товарів, умов поставки та цінової інформації, використаної для коригування.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив, що 18.02.2022 між ТОВ "ЮБС ХОЛОД" та компанією UBC Logistyka Trans Sp.z.o.o (Польща) було укладено контракт № 03-02/22 (далі ? Контракт).

Відповідно до Специфікації № 48 від 17.03.2025 року до Контракту була досягнута домовленість про постачання на користь позивача наступного товару:

- бочка з нержавіючої сталі KEG, об`єм 30 літрів, DIN, кількістю 1350 штук, за ціною 41,92 євро за штуку, загальною вартістю 56 592,00 євро;

- бочка з нержавіючої сталі KEG, об`єм 50 літрів, DIN, кількістю 879 штук, за ціною 49,26 євро за штуку, загальною вартістю 43 299,54 євро;

- ущільнення кільцеве СО2 для фітингу тип М, кількістю 500 штук, за ціною 1,31 євро за штуку, загальною вартістю 655,00 євро;

- ущільнення кільцеве, АО/О-ring, АО, кількістю 500 штук, за ціною 0,23 євро за штуку, загальною вартістю 115,00 євро.

Умови поставки FCA-Gdansk, Польща, згідно правил Інкотермс 2010, строк поставки 180 днів з моменту підписання специфікації.

Доставка товару здійснювалась в березні 2025 року на підставі договору про транспортно-експедиторське обслуговування № 13122024/11 від 13.12.2024 із залученням автомобільного транспорту НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (TCNU7250434) ФОП ОСОБА_1 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 (HASU5162947) ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про транспортні витрати № 01 від 27.03.2025 транспортні витрати з транспортування вантажу автомобілем НОМЕР_1 /ВС2682XG (TCNU7250434) за маршрутом: Гданськ, Польща с. Хижинці, Вінницька область (1210 км) , складають загалом 89 910,00 грн в т.ч. за межами митної території України: Гданськ, Польща ? п/п Рава-Руська кордон України (770 км) ? 53 946,00 грн та по території України: п/п Рава-Руська кордон України с. Хижинці, Вінницька область ( 440 км) 30 964,00 грн, в тому числі експедиційні послуги по території України 5 000 грн без ПДВ. Страхування вантажу не відбувалося, відвантаження здійснювалася за рахунок вантажовідправника.

Також довідкою про транспортні витрати № 02 від 27.03.2025 підтверджується, що транспортні витрати з транспортування вантажу автомобілем НОМЕР_3 /АС0794XG (HASU5162947) за маршрутом: Гданськ, Польща с. Хижинці, Вінницька область (1260 км) , складають загалом 89 910,00 грн в т.ч. за межами митної території України: Гданськ, Польща ? п/п Ягодин кордон України (730 км) ? 49 450,50 грн. та по території України: п/п Ягодин кордон України с. Хижинці, Вінницька область (530 км) 35 459,50 грн, в тому числі експедиційні послуги по території України 5 000 грн без ПДВ. Страхування вантажу не відбувалося, відвантаження здійснювалася за рахунок вантажовідправника.

20.03.2025 постачальником було виставлено:

- інвойс № FV/29/03/2025/MAG на загальну суму 56 592,00 євро та складено пакувальний лист № 21/03 від 20.03.2025;

- інвойс № FV/28/03/2025/MAG на загальну суму 44 069,54 євро та складено пакувальний лист № 20/03 від 20.03.2025.

27.03.2025 позивачем подано до митниці попередню митну декларацію № 25UA17U7 від 27.03.2025 та перераховано необхідні митні платежі за митне оформлення ВМД.

31.03.2025 позивачем було подано до митного посту № 1 м. Вінниці електронні митні декларації (далі ? ЕМД) за номером 25UA69U2 та 25UA68U3 на товари:

- бочка з нержавіючої сталі KEG, об`єм 30 літрів, DIN, кількістю 1350 штук, за ціною 41,92 євро за штуку, загальною вартістю 56 592,00 євро;

- бочка з нержавіючої сталі KEG, об`єм 50 літрів, DIN, кількістю 879 штук, за ціною 49,26 євро за штуку, загальною вартістю 43 299,54 євро;

- ущільнення кільцеве СО2 для фітингу тип М, кількістю 500 штук, за ціною 1,31 євро за штуку, загальною вартістю 655,00 євро;

- ущільнення кільцеве, АО/О-ring, АО, кількістю 500 штук, за ціною 0,23 євро за штуку, загальною вартістю 115,00 євро.

Відповідно до договору № 03-02/22 від 18.02.2022 була визначена митна вартість товару за першим методом , а саме декларантом зазначено митну вартість:

- на бочки з нержавіючої сталі KEG, об`єм 30 літрів, DIN, кількістю 1350 штук у 2586 279,54 грн (57 797,57 євро за курсом 44,7472 грн);

- на бочки з нержавіючої сталі KEG, об`єм 50 літрів, DIN, кількістю 879 штук у 1986927,96 грн (44403,40 євро за курсом 44,7472 грн)

+ транспортні витрати Гданськ, Польща с. Хижинці, Вінницька область (1260 км) у 89 910,00 грн та транспортні витрати Гданськ, Польща с. Хижинці, Вінницька область (1210 км) у 89 910,00 грн, загальною вартістю 179 820,00 грн.

На підтвердження заявленої у митній декларації № 25UA69U2 від 31.03.2025 митної вартості товару разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи:

1) на бочки з нержавіючої сталі KEG, об`єм 30 літрів, DIN, кількістю 1350 штук:

- за кодом "3004" ? рахунок на оплату транспортних витрат № 1145/2 від 27.03.2025;

- за кодом "3007" ? довідка про транспортні витрати № 01 від 27.03.2025;

- за кодом "4100" ? контракт № 03/02-22 від 18.02.2022;

- за кодом "4103" ? специфікація № 48 від 17.03.2025;

- за кодом "4301" ? договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 13122024/11 від 13.12.2024;

- за кодом "9000" ? опис товарів від 31.03.2025;

- за кодом "9000" ? додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (договір № 25/0601 на транспортно-експедиторське обслуговування від 06.01.2025; договір № 21032025 перевезення вантажів від 21.03.2025; договір № 24032025 перевезення вантажів від 24.03.2025; інвойс № FV/29/03/2025/MAG від 20.03.2025; пакувальний лист № 21/03 від 20.03.2025; товарно-транспортна накладна ? CMR від 26.03.2025);

- за кодом "9000" ? комерційна пропозиція від 31.03.2025;

- за кодом "9000" ? додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (лист про взаємозалежних осіб № 0104-25-2 від 01.04.2025);

- за кодом "9000" ? заява про документи від 01.04.2025.

На підтвердження заявленої у митній декларації № 25UA68U3 від 31.03.2025 року митної вартості товару разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи:

2) на бочки з нержавіючої сталі KEG, об`єм 50 літрів, DIN, кількістю 879 штук:

- за кодом "3004" ? рахунок на оплату транспортних витрат № 1145/1 від 27.03.2025;

- за кодом "3007" ? довідка про транспортні витрати № 02 від 27.03.2025;

- за кодом "4100" ? контракт № 03/02-22 від 18.02.2022;

- за кодом "4103" ? специфікація № 48 від 17.03.2025;

- за кодом "4301" ? договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 13122024/11 від 13.12.2024;

- за кодом "9000" ? опис товарів від 31.03.2025;

- за кодом "9000" ? комерційна пропозиція від 31.03.2025;

- за кодом "9000" ? додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (договір № 25/0601 на транспортно-експедиторське обслуговування від 06.01.2025; договір № 21032025 перевезення вантажів від 21.03.2025; договір № 24032025 перевезення вантажів від 24.03.2025; інвойс № FV/28/03/2025/MAG від 20.03.2025; пакувальний лист № 20/03 від 20.03.2025; товарно-транспортна накладна ? CMR від 26.03.2025);

- за кодом "9000" ? додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (лист про взаємозалежних осіб № 0104-25 від 01.04.2025);

- за кодом "9000" ? заява про документи від 01.04.2025.

За митною декларацією № 25UA69U2 від 31.03.2025 задекларовано вартість митних платежів в розмірі 673 618,62 грн. Донарахування за митною декларацією № 25UA69U2 від 31.03.2025 становлять 110 679,85 грн. Фактично сплачена сума митних платежів за митною декларацією № 25UA69U2 від 31.03.2025 становить 784 298, 47 грн.

За митною декларацією №25UA68U3 від 31.03.2025 задекларовано вартість митних платежів в розмірі 517 508,66 грн. Донарахування за митною декларацією № 25UA68U3 від 31.03.2025 становлять 102 105,64 грн. Фактично сплачена сума митних платежів за митною декларацією № 25UA68U3 від 31.03.2025 становить 619 614,30 грн.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД 25UA69U2 та 25UA68U3 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів.

Своєю чергою, відповідач направив електронні повідомлення щодо витребування додаткових документів. 01.04.2025 декларант додатково надав "Додаткові документи для підтвердження вартості" та заявою від 01.04.2025 б/н повідомив, що всі можливі документи надані.

За результатом опрацювання митних декларацій та поданих документів Вінницькою митницею відносно ЕМД 25UA69U2 та 25UA68U3 прийнято рішення

№ UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025 про коригування митної вартості товарів та винесено картки відмов у митному оформленні товарів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025, № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025.

Причиною для відмови у врахуванні заявленої митної вартості за митними деклараціями ЕМД 25UA69U2 та 25UA68U3 стало те, що, на думку посадової особи митного органу, подані документи містили розбіжності, які ставили під сумнів достовірність заявленої вартості. Зокрема, між заявленою митною вартістю та даними митної бази щодо вартості подібного товару, а також відсутні підтвердження оплати, прайс-листи та калькуляція ціни.

Подані документи не дозволили застосувати перший метод визначення митної вартості відповідно до статті 57 МК України, а через відсутність необхідної інформації застосування другорядних методів також виявилось неможливим. У зв`язку з цим митна вартість була визначена митницею за резервним методом відповідно до статті 64 МК України, із використанням митної вартості ідентичного товару, раніше задекларованого тим самим суб`єктом.

Джерелом числового значення митної вартості є оформлена МД № UA209170/2025/025399 від 25.03.2025, за якою випущено у вільний обіг подібний (аналогічний) товар "Ємності зі сталі (кеги) для транспортування пива місткістю 20 л, з товщиною стінки понад 0,5 мм 20L Stainless steel Keg with Micro Matic G Spear (кеги 20л, з фітингами Micro Matic тип G " ? 1823 шт. Для власних виробничих потреб. Виробник: Penglai Jinfu Stainless steel Products Co, LTD. Торговельна марка Penglai Jinfu. Країна виробництва: СN" та складає 5,04 EUR/kg.

За результатами проведених консультацій та враховуючи повідомлені декларантом відомості, митна вартість товару була визначена за резервним методом.

Позивач вважає протиправним оскаржувані рішення та картку відмову в прийнятті митної декларації, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України митні органи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 ст. 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою, другою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом ? за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Положеннями частини п`ятої статті 54 МК України унормовано, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У даному ж випадку, як встановлено судом під час розгляду справи, 18.02.2022 між ТОВ "ЮБС ХОЛОД" та компанією UBC Logistyka Trans Sp.z.o.o (Польша) було укладено контракт № 03-02/22.

Відповідно до Специфікації № 48 від 17.03.2025 року до Контракту, була досягнута домовленість про постачання на користь позивача наступного товару:

- бочка з нержавіючої сталі KEG, об`єм 30 літрів, DIN, кількістю 1350 штук, за ціною 41,92 євро за штуку, загальною вартістю 56 592,00 євро;

- бочка з нержавіючої сталі KEG, об`єм 50 літрів, DIN, кількістю 879 штук, за ціною 49,26 євро за штуку, загальною вартістю 43 299,54 євро;

- ущільнення кільцеве СО2 для фітингу тип М, кількістю 500 штук, за ціною 1,31 євро за штуку, загальною вартістю 655,00 євро;

- ущільнення кільцеве, АО/О-ring, АО, кількістю 500 штук, за ціною 0,23 євро за штуку, загальною вартістю 115,00 євро.

Умови поставки товару: FCA-Gdansk, Польща, за правилами Інкотермс 2010, строк поставки 180 днів з моменту підписання специфікації.

Доставка товару здійснювалась в березні 2025 року на підставі договору про транспортно-експедиторське обслуговування № 13122024/11 від 13.12.2024 із залученням автомобільного транспорту НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (TCNU7250434) ФОП ОСОБА_1 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 (HASU5162947) ФОП ОСОБА_2 .

Як можна побачити з довідки про транспортні витрати № 01 від 27.03.2025, транспортні витрати з транспортування вантажу автомобілем НОМЕР_1 /ВС2682XG (TCNU7250434) за маршрутом: Гданськ, Польща с. Хижинці, Вінницька область (1210 км) , складають загалом 89 910,00 грн в т.ч. за межами митної території України: Гданськ, Польща ? п/п Рава-Руська кордон України (770 км) ? 53 946,00 грн та по території України: п/п Рава-Руська кордон України с. Хижинці, Вінницька область ( 440 км) 30 964,00 грн, в тому числі експедиційні послуги по території України 5 000 грн без ПДВ. Страхування вантажу не відбувалося, відвантаження здійснювалася за рахунок вантажовідправника.

Крім того, згідно з довідкою про транспортні витрати № 02 від 27.03.2025 транспортні витрати з транспортування вантажу автомобілем НОМЕР_3 /АС0794XG (HASU5162947) за маршрутом: Гданськ, Польща с. Хижинці, Вінницька область (1260 км) , складають загалом 89 910,00 грн в т.ч. за межами митної території України: Гданськ, Польща ? п/п Ягодин кордон України (730 км) ? 49 450,50 грн та по території України: п/п Ягодин кордон України с. Хижинці, Вінницька область ( 530 км) 35 459,50 грн, в тому числі експедиційні послуги по території України 5 000 грн без ПДВ. Страхування вантажу не відбувалося, відвантаження здійснювалася за рахунок вантажовідправника.

20.03.2025 постачальником було виставлено:

- інвойс № FV/29/03/2025/MAG на загальну суму 56 592,00 євро та складено пакувальний лист № 21/03 від 20.03.2025;

- інвойс № FV/28/03/2025/MAG на загальну суму 44 069,54 євро та складено пакувальний лист № 20/03 від 20.03.2025.

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Вінницької митниці ЕМД 25UA69U2 та 25UA68U3, в яких митна вартість товару визначена за основним методом, з наданням усіх обов`язкових підтверджуючих документів.

Аналізуючи зміст таких документів, суд доходить висновку, що вони були достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог чинного законодавства.

Натомість відповідач поставив під сумнів їх достовірність у зв`язку з виявленням певних розбіжностей, про які зазначено в оскаржуваних рішеннях № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025.

Надаючи оцінку відповідним зауваженням та доводам митного органу, суд враховує таке.

Щодо посилання відповідача на те, що документи містять розбіжності, зокрема між заявленою митною вартістю та даними митної бази щодо вартості подібного товару, то суд зазначає наступне.

Визначаючи митну вартість за резервним методом, митний орган зазначив, що джерелом числового значення митної вартості є МД № UA209170/2025/025399 від 25.03.2025, за якою випущено у вільний обіг подібний (аналогічний) товар "Ємності зі сталі (кеги) для транспортування пива місткістю 20 л, з товщиною стінки понад 0,5 мм 20L Stainless steel Keg with Micro Matic G Spear (кеги 20 л, з фітингами Micro Matic тип G " ? 1823 шт. Для власних виробничих потреб. Виробник: Penglai Jinfu Stainless steel Products Co, LTD. Торговельна марка Penglai Jinfu. Країна виробництва: СN" та складає 5,04 EUR/kg.

Разом з тим митний орган не навів при цьому порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, що не відповідає вимогам статті 55 МК України.

До того ж вищезазначена декларація, на яку посилається відповідач, не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на митну вартість під час розмитнення товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена, зокрема, у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17. Вона полягає у тому, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Крім того, у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

У свою чергу, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Щодо посилання відповідача на те, що відсутні підтвердження оплати, прайс-листи та калькуляція ціни, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, інвойси, транспортні документи, договори, специфікації, а також за наявності ? платіжні документи, прайс-листи та калькуляції.

Таким чином, вимога надання саме всіх перелічених у цій статті документів є неправомірною, оскільки обов`язковість їх подання передбачена лише за наявності таких у декларанта.

Позивачем до митного органу було подано повний пакет належних документів, які підтверджують митну вартість, зокрема: зовнішньоекономічний контракт, специфікацію до нього, інвойси, пакувальні листи, товарно-транспортні накладні (CMR), договори на перевезення та транспортно-експедиторське обслуговування, довідки про транспортні витрати, а також комерційні пропозиції та заяви щодо наданих документів. Всі ці документи відповідають вимогам статей 52-54 МК України та містять відомості, які дозволяють встановити митну вартість за першим методом ? за ціною договору.

Щодо відсутності підтвердження оплати, то така вимога є передчасною, оскільки у зовнішньоекономічній діяльності можлива відстрочка платежу, попередня оплата або інші умови розрахунків. Сам по собі факт відсутності банківських платіжних документів не свідчить про недостовірність вартості або про неможливість її визначення за основним методом, якщо наявні інші документи, що підтверджують зобов`язання щодо сплати ціни за контрактом.

Крім того, ні прайс-лист, ні калькуляція не є обов`язковими документами у випадку, якщо митна вартість визначається за фактурною вартістю на підставі договору купівлі-продажу (інвойсу) і підтверджена іншими супровідними документами, що і мало місце у цій справі.

Отже, твердження відповідача про відсутність необхідних документів є необґрунтованим та не спростовує правомірність визначення митної вартості за першим методом.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що витребування додаткових документів у позивача не було виправданим дійсною необхідністю, адже відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах таких розбіжностей, які б впливали на можливість визначення митної вартості товару та могли бути перевірені (усунені) наданими декларантом документами. Зауваження та сумніви митного органу могли бути перевірені та знівельовані на основі аналізу поданих документів та окремо або у сукупності не свідчать про наявність підстав для винесення рішення про коригування митної вартості.

При цьому суд додатково звертає увагу на те, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню; до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.

Відтак суд доходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025, № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025 не відповідають вимогам чинного законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги стягнути на користь позивача 212 785,49 грн надмірно сплачених за результатом протиправного рішення про коригування митної вартості товарів Вінницької митниці Державної митної служби України витрат пов`язаних з сплатою митної вартості товару на підставі рішень відповідача про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025, то суд враховує таке.

Статтею 301 МК України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Згідно з п. 5 розділу IV Порядку обліку та перерахування до державного бюджету митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2017 № 898 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 25.10.2019 № 454), повернення підприємствам та громадянам коштів авансових платежів (передоплати) та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 за № 976/30844.

За приписами ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з п. 43.3 ст. 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Відповідно до п.п. 43.4-43.6 ст. 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами на час виникнення спірних правовідносин здійснювалася відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 643 від 18.07.2017 (далі ? Порядок № 643).

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

У пункті 2 розділу III Порядку № 643 передбачено, що граничні строки для подання заяви підлягають продовженню керівником митниці Держмитслужби (його заступником) за письмовим запитом платника податків у випадках, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 3 розділу III Порядку № 643 у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

4) напрям перерахування суми коштів:

- на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

- для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

- для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

- на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби;

- на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

- для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються:

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

- виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до державного бюджету через єдиний рахунок, здійснюється Казначейством України за висновком податкових органів, поданим на дату формування реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка згідно з Податковим кодексом України.

З системного аналізу наведених правових норм суд доходить висновку, що обов`язковою умовою для здійснення повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів, подання платником податків заяви у довільній формі про таке повернення до митного органу не пізніше 1095 дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України із зазначенням напряму перерахування коштів.

Отже, вимога позивача про стягнення 212 785,49 грн надмірно сплачених митних платежів є передчасною, оскільки предметом спору у цій справі є саме рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025, а не питання повернення надміру сплачених сум.

Водночас вирішення питання про повернення переплачених митних платежів підпадає під дію спеціальних норм законодавства, зокрема статті 301 МК України та статті 43 ПК України, які встановлюють для цього окремий порядок (механізм). Для реалізації відповідного права позивач повинен звернутися з відповідною заявою до митного органу та дотриматися передбаченої законом процедури.

Ураховуючи викладене, у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані ними докази на підтримку своїх вимог та заперечень, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ТОВ "ЮБС ХОЛОД" належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що при зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 12 112,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4129 від 07.05.2025.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено на рівні 3028 грн.

Позивачем заявлено вимогу про скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025, № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025, № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025. Водночас вимоги про стягнення надмірно сплачених митних платежів треба вважати похідними.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 12 112,00 грн стягується на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000093/1 від 01.04.2025.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2025/000094/1 від 01.04.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA401020/2025/000235 від 01.04.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA401020/2025/000236 від 01.04.2025.

В решіт позову відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС ХОЛОД" судовий збір в сумі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять гривень) 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБС ХОЛОД" (, місцезнаходження: вул. Немирівське шосе, буд. 213 м. Вінниця, 21034);

2) представник позивача: Петровська-Караченцева Людмила Григорівна (РНОКПП НОМЕР_5 , наявний електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС);

3) відповідач: Вінницька митниця (, місцезнаходження: вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034).

Повне рішення суду складено 10.09.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович