Справа № 577/5190/25
Суддя: Гетьман В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5190/25
Провадження № 2-а/577/107/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про адміністративне правопорушення АП №1692/1693 від 14.08.2025 р. про притягнення його за ст.ст.210-1 ч.3, 210 ч.3 КУпАП, а справу закрити. Вимоги обґрунтувує тим, що на підставі постанови АП №1692/1693 від 14.08.2025 р. у справі про адміністративні правопорушення за ст.ст.210-1 ч.3, 210 ч.3 КУпАП його було притягнуто до адмінвідповідальності та накладено штраф в розмірі 25500 грн. Постанову отримав 25.08.2025 р. по пошті. Під час розгляду справи не був присутній, були подані письмові заперечення на вказану дату розгляду справи. Вважає таку незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Згідно постанови його визнано винним за ст.210-1 ч.3 КУпАП, оскільки 12.07.2025 р. не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи оповіщеним відповідно до отриманої повістки через Укрпошту №3816068 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних та за ст.210 ч.3 КУпАП, оскільки в особливий період, під час мобілізації порушив правила військового обліку, а саме не пройшов своєчасно ВЛК у визначений термін. Однак, жодних повідомлень та повісток від Укрпошти не отримував. Повістку було направлено засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_1 , та повернуто за закінченням терміну зберігання. Доказів отримання повістки чи відмови від отримання поштового відправлення матеріали справи не містять. Щодо притягнення його за ст.210 ч.3 КУпАП, то не погоджується з нею, оскільки інкриміноване правопорушення не містить посилання на ті норми законодавства про військовий облік, порушення яких, на думку ініціатора адмінстративного провадження, безпосередньо мали місце з огляду на його дії. Крім того, протокол від 12.07.2025 р. містить посилання на відмінні нормативно-правові акти, які інкримінують йому в порушення. До протоколу не долучено жодного документа із особової справи, які б свідчили про попередні дати ВЛК та їх висновки, що і змусило звернутись з позовом до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявленим вимогам заперечують.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ч.1 ст.118 КАС України встановлено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому в разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення Голдер проти Великої Британії від 21.02.1975 р., Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Виходячи з принципу змагальності в адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210, ч. 3 ст.210-1 КУпАП, про наявність якої він дізнався 25.08.2025 р. коли вона надійшла по пошті (а.с. 17).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази вручення особисто позивачу оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с. 11), а тому клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12.07.2025 р. уповноваженою особою ст. офіцером адмінвідділення ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 1692 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки він 20.06.2025 р. о 14.00 год., в особливий період, під час мобілізації, не прибув за викликом на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 (розташованого АДРЕСА_2 ), будучи оповіщеним про необхідність прибуття, відповідно повістки через Укрпошту №3816068, до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 24.07.2025 р. о 15.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_2 (а.с.24-25). 12.07.2025 р. уповноваженою особою ст. офіцером адмінвідділення ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 1693 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки він в особливий період, під час мобілізації, 12.07.2025 р. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних, визначені у ч.11 ст.38 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, а також Правила військового обліку призовників, військозобов`язаних та резервістів, визначених у додатку 2 до Пордку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1478, а саме не пройшов своєчасно ВЛК у визначений термін та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Згідно вказаного протоколу позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 24.07.2025 р. о 15.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_2 (а.с.29-30). 24.07.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання адвоката Буток К.О. про об`єднання справ про адміністративні правопорушення, ознайомлення з з матеріалами відносно ОСОБА_1 та відкладення розгляду протоколів у зв`язку з хворобою позивача (а.с.31-33, 39). 07.08.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання адвоката Буток К.О. про відкладення розгляду справи на 14.08.2025 р. у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в лікарні, який особисто хоче бути присутнім при розгляді справи (а.с.34). 14.08.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання від адвоката Буток К.О. про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.210-1 ч.3, 210 ч.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень (а.с.45-46). Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . Харченко С.І. від 14.08.2025 АП №1692/1693 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 210-1, ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. (а.с. 9-10).

Згідно зі ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Використання у зазначеній нормі формулювання від імені органів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, від 09.04.2020 р. у справі №181/581/17 у подібних правовідносинах.

Зазначена позиція унормована приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст.43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

За приписами ст.48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Водночас обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Таким чином, слід відмовити у позові до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вирішуючи питання щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності необхідно з`ясувати чи було дотримано уповноваженою особою приписи, унормовані у ст.278 КУпАП («Підготовка до розгляду справи про адміністративне правопорушення»), відповідно до яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Отже, необхідність дотримання належного та своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду адміністративної справи прямо регламентована приписами п.3 ст.278 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

За правилами ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

На необхідність дотримання процедури повідомлення особи про дату, час та місце розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за приписами Кодексу України про адміністративне правопорушення наголошує і Верховний Суд. Зокрема, у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі правові висновки: «Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Разом з цим, вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 у справі № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Водночас положеннями чинного законодавства передбачено можливість розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З цього приводу Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Чинне законодавство України покладає обов`язок щодо такого повідомлення на уповноважену посадову особу. Водночас зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури.

Водночас у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку у чинному законодавстві передбачено цілий алгоритм, а саме: згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 р. за № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ТЦК або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК іншої адреси місця проживання.

Відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14.08.2025 р., що стало підставою для подальшого його притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки у матеріалах справи відсутня інформація, що ОСОБА_1 був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 210-1, ч.3 ст.210 КупАП, вказане є підставою для визнання оскаржуваної постанови неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури

За змістом ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 90, 121, 241-246, 250-251, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення АП №1692/1693 від 14 серпня 2025 року.

Відмовити у позові до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Постанову АП №1692/1693 від 14 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.210 ч.3, 210-1 ч.3 КупАП у вигляді 25500 грн. штрафу скасувати, а справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , 605 (шістсот п`ять) грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , юридична адреса АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Гетьман В. В.