Справа № 380/4112/25
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 рокусправа № 380/4112/25

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з адміністративним позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо переведення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 до 08.05.2016, щодо непоновлення виплати пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу та не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити пенсію ОСОБА_1 з 07.10.2009 до 08.05.2016, поновити виплату пенсії з 01.06.2022 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії з 07.10.2009.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з прийняттям 07.10.2009 рішення Конституційним Судом України у справі № 25-рп/2009, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, у позивачки виникло право на поновлення виплати пенсії, яку припинено після виїзду її на постійне місце проживання до Ізраїлю. 21.09.2016 представник позивачки подав заяву до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про перерахунок та поновлення виплати пенсії з 07.10.2009, однак отримав відмову, яку оскаржив у судовому порядку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі №876/775/18 апеляційну скаргу Миколаївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області задоволено частково, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 07.12.2017 у справі №447/2302/16-а - скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Миколаївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 із застосуванням всіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством, за період з 07.10.2009 по 08.05.2016 та прийнято нову постанову про залишення позовних вимог без розгляду в цій частині. Покликаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, представник позивачки зазначає, що вона має право на виплату недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 по 08.05.2016 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Натомість, на переконання представника позивачки, пенсійний орган, ігноруючи вимоги законодавства України, порушує її право на належне пенсійне забезпечення, шляхом отримання пенсії на відповідний банківський рахунок, мотивуючи це безпідставними посиланнями на недотримання позивачкою особистої форми звернення. За таких обставин, на думку представника позивача, у такий спосіб відповідач фактично звужує конституційне право позивачки на звернення через представника, достеменно знаючи при цьому, що вона вже тривалий час перебуває за межами території України. За захистом свого порушеного права представник в інтересах позивачки, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 10.12.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачці встановлено десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали 12.03.2025 представник позивачки подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 21.03.2025 клопотання представника позивачки про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 21.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

11.04.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених представником позивачки обставин та правових підстав позову. Зазначає, що позивачкою пропущений строк звернення до суду, оскільки питання поновлення пенсії з 2009 року було предметом розгляду у справі №447/2302/16а. Наголошує, що рішення суду у цій справі виконано та виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалася через банківську установу АТ «Приватбанк», а з 01.06.2022 через відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Зважаючи на неотримання пенсії упродовж 6 місяців (за період з 01.06.2022 до 31.11.2022) виплату пенсії позивачки припинено з 01.12.2022. Констатує, що з метою реалізації права на поновлення виплати пенсії позивачці необхідно особисто звернутися до сервісного центру з усіма необхідними документами. Звертає увагу, що нараховані та невиплачені суми пенсії позивачки в ГУ ПФУ у Львівській області не обліковуються, що свідчить, на переконання відповідача, про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 10.10.2016 органом 2ISR, дійсний до 10.10.2026.

З Єдиного державного реєстру судових рішень суд установив, що постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 07.12.2017 у справі №447/2302/16-а позов задоволено. Зобов`язано Миколаївське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Львівської області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 з 07.10.2009 року із застосуванням всіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством України.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі №876/775/18 апеляційну скаргу Миколаївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 07.12.2017 у справі №447/2302/16-а скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 із застосуванням всіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством, за період з 07 жовтня 2009 року по 08 травня 2016 року та прийнято нову постанову про залишення позовних вимог без розгляду в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

27.10.2024 представник позивачки звернувся до відповідача через вебпортал із заявою (клопотанням) щодо здійснення виплати пенсії в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам. До заяви додав довіреність позивачки та заяву Ощадбанк від 24.10.2024.

Листом від 11.11.2024 № 25210-27025/А-52/8-1300/24 пенсійний орган повідомив, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із відповідною заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації). Зазначив, що постановою правління Пенсійного фонду України від 20.04.2023 №21-1 внесено зміни до Порядку №22-1 щодо осіб, які у зв`язку з агресією російської федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженців. Зазначені особи у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заяву про поновлення та документи, необхідні для поновлення пенсії, можуть надсилатися засобами поштового зв`язку.

14.11.2024 представник в інтересах позивачки звернувся зі зверненням на вебпортал Пенсійного фонду України, до якого додав заяву про призначення/перерахунок пенсії від 14.11.2024 щодо перерахунку розміру, виплати пенсії з 07.10.2009 до 08.05.2016 з компенсацією втрати частини доходів за весь період не виплати пенсії та просив виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам; довіреність та заяву Ощадбанку від 24.10.2024 про виплату пенсії або грошової допомоги.

Листом від 28.11.2024 № 26313-28396/А-52/8-1300/24 ГУ ПФУ у Львівській області зазначило, що листом від 11.11.2024 № 25210-27025/А-52/8-1300/24 надано роз`яснення щодо поновлення виплати пенсії та порядок її виплати через поточний рахунок у банку.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії та компенсації втрати частини доходів протиправною, позивачка пред`явила цей позов.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою у поновленні виплати раніше призначеної пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 7 Закону № 1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

За змістом п.2 ч.1 ст.49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Приписами ст.51 Закону № 1058-ІV унормовано, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з положеннями цього рішення оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Отже, за своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону №1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а в органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

За дефініцією, наведеною у ст. 1 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 49 Закону № 1058-IV регламентовано, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Аналіз наведеної норми свідчить, що виплата пенсії припиняється лише на підставі відповідного рішення територіальних органів Пенсійного фонду або суду. Водночас, перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду України, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії лише у випадках, прямо передбачених законом.

За приписами ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктами 1.1, 1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії або поновлення виплати раніше призначеної пенсії, визначений у розділі ІІ порядку №22-1. Зокрема, п. 2.8 розділу ІІ порядку №22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.23 порядку №22-1 унормовано, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали документів, що підтверджують право на пенсію

З аналізу п.п.2.1, 2.9 порядку №22-1 слідує, що до заяви про призначення пенсії за віком подаються, зокрема документи про місце проживання (реєстрації) особи, тобто особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

З викладеного вище слід дійти висновку, що право громадянина України на пенсійне забезпечення є беззаперечним та становить складову гарантованого Конституцією права на соціальний захист для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості. Відповідне право не може пов`язуватись, зокрема, з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Разом з тим, наведеними нормами закону та підзаконними нормативно-правовими актами передбачений механізм реалізації відповідного права особи. Дотримання вказаного механізму є обов`язковим не тільки для суб`єкта владних повноважень, але й для особи, що звернулась за поновленням виплати пенсії.

Однією з обов`язкових вимог до заявника є подання ним разом з заявою паспорту (або іншого документу, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України, довідка про реєстрацію місця проживання особи у випадках, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - посвідка на постійне проживання, посвідчення на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист) (п.2.22 порядку №22-1).

У ст. 13 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» наведено перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, саме: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно з п.1.2 порядку №22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Порядок виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (далі - порядок №1596; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Уповноваженими банками, згідно з п. 2 порядку №1596 є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1231.

Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків) (п. 4 порядку №1596).

Як зазначено в п. 6 порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно з п. 8, 9 порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

У разі відкриття поточного рахунка за зверненням органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення одержувач повинен укласти договір банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

На сайті Пенсійного фонду України наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ «Ощадбанк». Отже, АТ «Ощадбанк» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.

За змістом абз. 1 п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Водночас абз. 8 п.10 порядку №1596 передбачено, що заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Суд установив, що позивачці припинено виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. Відповідачем не заперечується, що до 01.06.2022 пенсія виплачувалася позивачці на банківський рахунок, з 01.06.2022 змінено спосіб виплати та переведено до АТ «Укрпошта», з 01.12.2022 виплату пенсію призупинено.

27.10.2024 представник позивачки звернувся до відповідача через вебпортал із заявою (клопотання) щодо здійснення виплати пенсії в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам. До заяви додав довіреність позивачки та заяву Ощадбанк від 24.10.2024.

Листом від 11.11.2024 № 25210-27025/А-52/8-1300/24 пенсійний орган повідомив, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із відповідною заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації). Зазначив, що постановою правління Пенсійного фонду України від 20.04.2023 №21-1 внесено зміни до Порядку №22-1 щодо осіб, які у зв`язку з агресією російської федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженців. Зазначені особи у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заяву про поновлення та документи, необхідні для поновлення пенсії, можуть надсилатися засобами поштового зв`язку.

14.11.2024 представник в інтересах позивачки звернувся із зверненням на вебпортал Пенсійного фонду України, до якої додав заяву про призначення/перерахунок пенсії від 14.11.2024, у якій просив перерахувати розмір, виплатити пенсію з 07.10.2009 до 08.05.2016 з компенсацією втрати частини доходів за весь період не виплати пенсії, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам; довіреність та заяву Ощадбанку від 24.10.2024 про виплату пенсії або грошової допомоги.

Листом від 28.11.2024 №26313-28396/А-52/8-1300/24 ГУ ПФУ у Львівській області зазначило, що листом від 11.11.2024 № 25210-27025/А-52/8-1300/24 надано роз`яснення щодо поновлення виплати пенсії та порядок її виплати через поточний рахунок у банку.

За правилами п.1 порядку №22-1 заява про поновлення пенсії подається заявником особисто до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 2.8 порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.2, 1.5 порядку №22-1 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Разом з тим, Законом №1058-IV, порядком № 22-1 та положенням № 13-1 передбачено два варіанта звернення до пенсійного органу з подібними заявами: звернення особисто або через представника та звернення в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID.

Таким чином, позивачка, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як громадянин України, що проживає на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання громадянина України.

Аналогічний висновок щодо тлумачення норм Закону № 1058-IV та порядку №22-1 викладений у постановах Верховного Суду у справах №127/20588/17 та №199/5647/17.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі №280/6637/22 вказав, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

Таким чином, подання заяви про поновлення та виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера, який виїхав на постійне проживання за межі України, допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю, що й відбулося у розглянутому випадку і така заява має бути розглянута пенсійним органом з урахуванням інших вимог порядку №22-1.

З урахуванням того, що позивачці з 01.06.2022 змінено спосіб виплати пенсії з «нарахування на рахунок в банку» на «через відділення поштового зв`язку», що зумовило неотримання пенсійних виплат, починаючи із зазначеного терміну, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 слід зобов`язати відповідача поновити з 01.06.2022 виплату пенсії за віком на пільгових умовах позивачці та здійснити її виплату на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачкою шестимісячного строку, визначеного ст. 122 КАС України суд зазначає, що залишення частини позовних вимог (у справі №447/2302/16-а) без розгляду не позбавляють права позивачки на повторне звернення до суду.

Суд зауважує, що на виконання судового рішення у справі №336/4657/17 здійснено поновлення пенсійної виплати позивача, водночас бездіяльність пенсійного органу щодо непроведення належних позивачці виплат після 07.10.2009 носить триваючий характер.

Відповідно до правової позиції Верхового Суду, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, зважаючи на те, що нарахування пенсії в повному обсязі («правильному» розмірі) покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду, непроведення відповідачем поновлення виплати пенсії особі після 07.10.2009 свідчить про те, що його бездіяльність призвела до триваючого порушення права на отримання пенсійних виплат, яке було відновлено на підставі Рішення Конституційного Суду від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії у належному розмірі має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07.10.2009 у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строкам».

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, від 14.07.2020 у справі № 160/10737/19, від 30.07.2020 у справі №802/798/18-а, від 30.07.2020 у справі № 461/5775/16-а.

Суд зазначає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача з переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку, оскільки позивачкою, хоч і зазначено обставини та підстави, але не надано жодного доказу того, що таке переведення відбулось протиправно.

Щодо вимоги про нарахування компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд враховує таке.

Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» регламентовано, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Аналізуючи вказану норму Закону в контексті предмету цього позову, суд вважає, що для здійснення компенсації втрати частини доходів законодавцем визначено певні умови та порядок її здійснення, а саме те, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць.

Тобто, компенсація втрати частини доходів може бути обчислена лише з нарахованої особі до виплати суми, яка не була виплачена у встановлені законодавством строки, що у даному випадку відповідачем ще не здійснено, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати позивачці пенсію, суд зазначає, що права позивачки в цій частині на момент звернення до суду не порушено, а спір відповідно відсутній.

Зважаючи на те, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити як передчасної.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів правомірність поведінки щодо непоновлення виплати пенсії позивачці.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат вона до суду не подала, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 07.10.2009 до 08.05.2016.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 до 08.05.2016 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 з 01.06.2022 виплату пенсії за віком на пільгових умовах та здійснити її виплату на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.

6. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

7. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ).

СуддяАндрусів Уляна Богданівна