Справа № 154/872/20
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судових засідань Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Голіча Віктора Мечиславовича, Державної екологічної інспекції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Голіча Віктора Мечиславовича, Державної екологічної інспекції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що у період з 11 по 16.03.2020 державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Волинської області Голічем В.М. під час проведення планового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів його, як фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , який здійснює господарську діяльність в кафе « Імареза», було виявлено начебто порушення ч.ч. 5,6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», в частині здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, санітарними джередасит, без наявності дозволу уповноваженого органу.

За результатами перевірки 16.03.2020 складено акт №199/03.20 та з метою усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного закондавства, зафіксованих у акті перевірки, видано припис від 16.03.2020 №000260.

У акті зазначено, що в кафе «Імпреза» використовується водогрійний газовий котел «VENUS 61 І» тепловою потужністю 63,5 кВт та три газові плити ПГ-4без відповідного дозволу на викиди забруднювальних речовин, що передбачений ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», у зв`язку з чим у п. 1 припису №000260, його зобов`язано отримати дозвіл на викиди забруднювальних речовин в атмосферне повітря санітарними джерелами до 15.06.2020.

Крім того, 16.03.2020 за даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 78 КУпАП та винесено постанову №000287 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень.

Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 78 КУпАП, оскільки в березні 2004 року ним була придбана земельна ділянка та виготовлена проектна документація на будівництво кафе «Імпреза». Усі роботи по будівництву та оснащенню обладнанням було виконано згідно проектної документації. Введення об`єкта в експлуатацію, передбачало погодження усіма контролюючими організаціями, включаючи представника Державного екологічного інспектора Потерука В.В., що зазначено у комплексному висновку №44 від 05.04.2004.

Зазначає, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб`єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Також звертає увагу на те, що під час проведення перевірки напредмет дотримання вимог природоохоронного закондавства, за наслідками якої складено постанову, не було вчинено жодних дій по відбору проб для з`ясування чи дійсно ним здійснювались такі викиди забруднюючих речовин в атсочферне повітря від зазначених джеред, які вказані у постанові та протоколі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №000287 від 16.03.2020 винесену державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Волинської області Голічем В.М.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Державної екологічної інспекції у Волинській області в судове засідання не прибув, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, із заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, а тому розгляд справи проводиться у відсутності представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву в якій просить відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що у період з 11 по 16.03.2020 державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Волинської області Голічем В.М. під час проведення планового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , який здійснює господарську діяльність в кафе « Імареза», було виявлено порушення ч.ч. 5,6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», в частині здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, санітарними джередасит, без наявності дозволу уповноваженого органу.

За результатами перевірки 16.03.2020 складено акт №199/03.20 та з метою усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства, зафіксованих у акті перевірки, видано припис від 16.03.2020 №000260.

У акті зазначено, що в кафе «Імпреза» використовується водогрійний газовий котел «VENUS 61 І» тепловою потужністю 63,5 кВт та три газові плити ПГ- 4без відповідного дозволу на викиди забруднювальних речовин, що передбачений ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», у зв`язку з чим у п. 1 припису №000260, ОСОБА_1 зобов`язано отримати дозвіл на викиди забруднювальних речовин в атмосферне повітря санітарними джерелами до 15.06.2020.

16.03.2020 за даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 78 КУпАП та винесено постанову №000287 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень за здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерела, без наявності дозволу спеціального уповноваженого органу.

Частинами першою, п`ятою статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Порядок ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2001 № 1655, визначає єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об`єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що державний облік ведеться з метою регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Згідно із розділом 2 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.05.2002 № 177 (далі - Інструкція), узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями:

об`єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток 1); видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

Потенційний викид - це максимальний загальний обсяг викидів забруднюючої речовини із стаціонарних джерел при роботі підприємства в режимі номінального навантаження технологічного обладнання, що передбачається проектно-кошторисною документацією.

Додаток 1 до Інструкції визначає перелік забруднюючих речовин на порогові значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що для визначення об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря без відповідного дозволу, потрібно провести заміри та встановити чи присутня хоча б одна забруднююча речовина та чи вона перевищує дозволену кількість викидів.

Крім того, відповідно до пункту 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 № 317 було затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Таким чином, розробка таких нормативів для устаткування є передумовою отримання дозволу на їх використання як джерел викидів забруднюючих речовин, а отже, критерієм визначення потреби отримання дозволу для такого устаткування взагалі.

Як слідує із зазначеного Переліку, навісні газові котли, які застосовуються для обігріву приміщень, а також газові плити, що використовуються у харчовій промисловості, не включені до переліку устаткування, на яке необхідно отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами здійснення позивачем у межах господарської діяльності викидів забруднюючих речовин, що справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Також в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем при проведенні перевірки необхідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання для з`ясування чи дійсно фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не встановлено факту викиду позивачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, що виключає необхідність отримання ним дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідач недовів правомірність своїх дій при прийнятті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин викладених у ній, не дають підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що відповідач таке рішення прийняв необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 78 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом», тому постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 78 КУпАП є безпідставною, підлягає скасуванню, а справу слід закрити.

Також суд звертає увагу, що позивач одним із відповідачів по даній справі визначив державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної еклогічної інспекції у Волинській області.

Згідно з положеннями ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі екології та природних ресурсів України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища (ст.242-1 КУпАП)

Використання у зазначених вище нормах формулювань «органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі екології та природних ресурсів України» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Державної екологічної інспекції у Волинській області, як суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Оскільки відповідач державний інспектор з охорони навколишнього природнього середовища Волинської області Голіч В.М. перебуває з Державною екологічною інсекцією у Волинській області у трудових відносинах та від її імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення, а тому не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом. Належним відповідачем може бути лише орган Державної екологічної інспекції, від імені якого діяв її працівник, і яка є юридичною особою, тобто Державна екологічна інспекція у Волинській області. Зазначене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову щододержавного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Голіча В.М.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративну позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №000287 від 16.03.2020 винесену державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Голічем Віктором Мечиславовичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відмовити у задоволенні позову щодо державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Голіча Віктора Мечиславовича.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук