Справа № 460/13528/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2025 року м. Рівне №460/13528/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 № 12889/. Позов обґрунтований тим, що позивач надав усі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують облік та походження товарів. Отже, висновки акту перевірки, на підставі якого прийняте оспорюване рішення, є безпідставними та необґрунтованими. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому останній заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Під час проведення фактичної перевірки позивач не надав усіх, передбачених чинним законодавством первинних документів, які підтверджують облік та походження товарів, тому правових підстав для скасування спірного рішення немає. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 07.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 26.08.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, додаткових письмових поясненнях, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , згідно витягу з ЄДРПОУ, зареєстрована в установленому законом порядку, номер запису 000006149.

Позивач перебуває на загальній системі оподаткування, не є платником ПДВ.

Видами діяльності позивача за КВЕД є, зокрема, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний).

12.06.2025, на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області № 1678-п від 10.06.2025 і направлень № 2899/Ж3/17-00-07-05-15, № 2898/Ж3/17-00-07-05-15 від 10.06.2025, посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області проведена фактична перевірка в кондитерській «Emili», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Перевірка проведена в присутності баристи кондитерської ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт від 18.06.2025 № 10003/Ж5/17-00-07-05-17/.

Згідно висновків акту перевірки посадовими особами встановлено порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закону № 265).

Так, перевіркою встановлено, зокрема, факт не ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: в кондитерській «Emili», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Рівне, вул. Сергія Бачинського, 5, ТРЦ «Heppy Mall», на момент проведення перевірки встановлено реалізацію товарів, що знаходяться у місці продажу, які не обліковані у встановленому порядку та на які не надано під час перевірки документи, що підтверджують їх облік та походження згідно акта зняття залишків товарів на загальну суму 4280грн.

На підставі висновків акту перевірки, 18.07.2025 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № 12889/, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 4280грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1. статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2. статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2.).

Суд зауважує, що правомірність проведення фактичної перевірки контролюючим органом, позивачем не оскаржується.

Як встановлено судом та наведено вище по тексту, згідно висновків акту перевірки посадовими особами встановлено порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закону № 265), а саме: факт не ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації: в кондитерській «Emili», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Рівне, вул. Сергія Бачинського, 5, ТРЦ «Heppy Mall», на момент проведення перевірки встановлено реалізацію товарів, що знаходяться у місці продажу, які не обліковані у встановленому порядку та на які не надано під час перевірки документи, що підтверджують їх облік та походження згідно акта зняття залишків товарів на загальну суму 4280грн.

У «Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту фактичної перевірки зазначено: за наслідками фактичної перевірки встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а саме: порушення ведення, в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів на загальну суму 4280грн; відповідальність передбачена статтею 20 Закону № 265/95-ВР, а саме: застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; загальна сума штрафних санкцій становить 4280грн.

Відповідно п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Верховний Суд у постанові від 11.01.2024 по справі № 420/12275/22 зауважив, що пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.

Так, стаття 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Факт ненадання копій документів, які підтверджують облік та походження товарів, стверджується актом фактичної перевірки від 18.06.2025 № 10003/Ж5/17-00-07-05-17/. При цьому, позивач не заперечує ненадання копій документів, які підтверджують облік та походження товарів в ході проведення фактичної перевірки.

Суд в чергове повторює, що Закон № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Отже законодавець чітко визначив, що документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) мають бути надані на початок проведення перевірки.

При цьому варто зазначити, що це норма прямої дії, оскільки дана норма складена так, що прямо вказує на обов`язок суб`єкта господарювання (позивача) вчинити відповідні дії, а саме надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі) та зобов`язує зберігати їх за місцем здійснення господарської діяльності, оскільки у нормі прямо сказано що надаються документи, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу і будь яке інше її трактування неможливе.

Щодо посилання позивача на невчасне надання відповідачем запиту на отримання документів, то суд зауважує, що такий запит надавався під час проведення перевірки, а не до її початку. Більше того, як наведено вище по тексту, документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів мають бути надані на початок проведення перевірки, незалежно від існування запиту, оскільки такий взагалі не передбачений положенням Закону № 265/95-ВР.

Водночас судом встановлено, що у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 18.07.2025 № 12889/ допущена описка (про що зазначив відповідач у відзиві на позов): замість «порушення ведення в порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів на загальну суму 4280,00грн» вказано «не проведення розрахункових операцій через РРО та невидачу, відповідно, розрахункових документів встановленої форми та змісту, що підтверджують виконання розрахункових операцій».

Проте, така технічна помилка жодним чином не порушила права та обов`язки позивача, оскільки у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), що є додатком до спірного податкового повідомлення-рішення, вірно вказано суть порушення.

Також і в податковому повідомленні-рішенні, і в розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) правильно зазначено норму Закону № 265/95-ВР, яку порушив платник - норму Закону № 265/95-ВР, яка передбачає відповідальність за таке порушення, та розмір штрафу 4280грн (4280грн х 100%).

Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі № 815/3358/15 зауважив, що допущення у податковому повідомленні-рішенні технічних помилок/описок та надсилання податковим органом податкового повідомлення-рішення без розрахунку податкового зобов`язання не впливає на обов`язок особи сплачувати встановлені податковим законодавством податки та збори.

У постановах від 19.05.2020 у справі № 820/2300/18, від 30.04.2020 у справі № 810/384/16, від 17.03.2020 у справі № 808/4140/15, від 25.01.2019 у справі № 12/1112/16, але не виключно, Верховний Суд виклав і наступний правовий висновок:

«Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення…»

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач діяв у цих спірних правовідносинах на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України та законами України, спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, доводи позивача не відповідають обставинам справи, тому позовні вимоги задоволенню не належать.

Підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 липня 2025 року № 12889/, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 вересня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Т.О. Комшелюк