Справа № 334/5992/25
Суддя: Бредіхін Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.09.2025
Справа № 334/5992/25
Провадження № 2-а/334/97/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

встановив:

адвокат Бубнов Дмитро Юрійович звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду із позовом про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови №2899 від 26.06.2025 року, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування підстав звернення до суду позивач посилається на те, що відповідно до вказаної постанови, далі за текстом: «… ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не оновив (уточнив) свої облікові (персональні) дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.2 ч.10 ст. Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. …

… Своїми діями ОСОБА_1 порушив абзац 7 частини 3 статті 32 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.2101 КУпАП. …

… Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не оновлював (уточнював, проводив звірку даних) свої облікові (персональні) дані в період передбачений Законом України №3633-ІХ. В останній раз ОСОБА_1 проводив звірку контактних даних 16.10.2024 року.»

Відповідачем в оскаржуваній Постанові №2899 від 26.06.2025 року не відображено, яка саме інформація відносно позивача була відсутня у відповідача, та не є актуальною, чи не відповідає інформації, яка міститься в державних реєстрах, в тому числі Оберіг, чи відсутня в реєстрах.

Крім того, диспозиція ч.3 ст.210-1 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, як у протоколі, так і у постанові повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, та порушення якої саме норми Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» було допущено.

Відповідно до абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції на кінцевий термін уточнення даних 16.07.2024) передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, вимоги абз.7 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язок військовозобов`язаного, яким є позивач, уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України.

Вказане положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набуло чинності 18 травня 2024 року у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , у визначені Законом №3633-ІХ строки, оновив (уточнив) свої облікові (персональні) дані у ІНФОРМАЦІЯ_4 де йому у його тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 було вклеєно штрих-код за №*8*, про що свідчить копія тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 на його ім`я, яке було вилучено у ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 під час його доставлення до даного РТЦК 12.06.2025 року та так і продовжує перебувати станом на сьогоднішній день у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також позивач вказує на те, що після перебування ОСОБА_1 (фактично без будь-яких правових підстав) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 12.06.2025 року по 13.06.2025 року враховуючи, що ОСОБА_1 влаштовувався на військову службу до військової частини НОМЕР_2 і повідомляв про це працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13.06.2025 року його було відпущено з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та надано при цьому повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 01.07.2025 року, по якій він прибув у визначений час та місце. Надалі 01.07.2025 року ОСОБА_1 було надано ще одну повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08.00 годині 11.07.2025 року.

Будь-які повістки чи виклики про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.06.2025 року для розгляду справи за протоколом №2899 від 12.06.2025 року ОСОБА_1 не отримував, справа була розглянута без його участі і без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце її розгляду.

В свою чергу, після завершення оформлення всіх документів ОСОБА_1 з 07.07.2025 року і по теперішній час вже перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , про що свідчить довідка за Формою 5 на його ім`я.

16.10.2024 року ОСОБА_1 було встановлено «Резерв +» куди було внесено актуальні на 16.10.2024 року його персональні дані, в тому числі зазначено актуальну на той час, як і на зараз, адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , адресу проживання: АДРЕСА_2 та інші дані.

Станом на сьогодні, у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 військової служби, він вже не є військовозобов`язаним.

З огляду на викладене просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви та додатків 05.08.2025 року, відзиву на позов не надав.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 18 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до сьогоднішнього дня.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією. Також встановлено, що будь-яких доказів повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду адміністративної справи за наслідком якої винесено оскаржувану постанову, відповідачем не надано.

Водночас, відповідачем у справі ІНФОРМАЦІЯ_7 не наданий відзив на позов.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 року та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018 року.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин оскарженої постанови.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду доказів на підставі, яких суд може перевірити законність оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову №2899 від 26.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження по справі закрити

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 (юридична адреса АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін