Справа № 521/1895/25
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/1895/25
Номер провадження № 2-а/521/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на оскарження Постанови №13898 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210 КУпАП від 23.12.2024 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляду штрафу у сумі 17 000,00 грн.

Скасувати Постанову № 13898 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210 КУпАП від 23.12.2024, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляду штрафу у сумі 17 000,00 грн. та винести постанову про закриття справи.

Стягнути з відповідача судовий збір.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства, встановленою безстроково, що підтверджується довідкою до Акту МСЕК серії 12ААВ № 170769, має відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 . Обліковується в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 11.02.2023 за місцем фактичного проживання.

За повісткою від 10.12.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 12.12.2022 року з`явився за викликом, пройшов ВЛК (непридатний до військової служби за станом здоров`я) та зарахований у запас, про що зазначено у його ВОД.

Особова облікова картка військовозобов`язаного та всі документи щодо військового обліку знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 грудня 2024 року начальником відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 складений протокол № 13898 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 з порушення правил військового обліку, що він вчасно дані не оновив, право на відстрочку не реалізував.

За змістом Протоколу № 13898 розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 15:00 год 23.12.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет № 1.

23.12.2024 року об 13год09 хв. на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 направлені письмові пояснення про незгоду з підставами притягнення до адміністративної відповідальності, викладеними у Протоколі № 13898.

22.01.2025 року ОСОБА_1 біля свого входу до помешкання був знайдений поштовий конверт, в якому знаходилася Постанова № 13898 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210 КУпАП від 23.12.2024, винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляду штрафу у сумі 17 000,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_6 повісток позивачу не вручав.

Позивач не був на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Всі дані про своєчасність оновлення/уточнення даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 та відображалися у за стосунку Резерв+.

ОСОБА_1 не здійснено порушення правил військового обліку, не вчинено порушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, підстави для притягнення до відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП за Паротоколом №13898 від 17.12.2024 року відсутні.

У протоколі №13898 складений начальником відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 з зазначенням, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 15:00 год. 23.12.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет №1.

Відповідач спрямував позивача до іншого ТЦК та СП та самостійно виніс Постанову №13898 без повідомлення про місце та час її розгляду.

Постанова №13898 від 23.12.2024 року ОСОБА_1 не була вручена особисто. Поштовий конверт був доставлений до вхідної двері помешкання за адресою: АДРЕСА_1 тільки 22.01.2025 року.

З зазначеними у Постанові № 13898 інкримінований порушеннями ОСОБА_1 не згодний, тому звернувся до суду.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

При цьому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, і не підтверджені доказами.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника відповідача надійшла заява про слухання справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, розгляд даної справи проводиться судом за відсутності сторін, повідомлених належним чином, що не перешкоджає розгляду даної справи.

Судом встановлено, що 17.12.2024 року начальником відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_4 складено Протокол №13898, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, за порушення правил військового обліку.

За змістом Протоколу №13898 розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбутися об15.00 год. 23.12.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 , каб. 1.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства, встановленою безстроково, що підтверджується довідкою до Акту МСЕК серії 12ААВ № 170769, має відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 . Обліковується в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 11.02.2023 за місцем фактичного проживання.

12.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з`явився за повісткою № 56 врученою 10.12.2022 ІНФОРМАЦІЯ_9 для проведення звірки і уточнення облікових даних.

Внаслідок уточнення даних та проходження ВЛК 11.02.2023 йому ІНФОРМАЦІЯ_10 було виданий тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 з відміткою про взяття на військовий облік та відміткою про не підлягання призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про МПтаМ".

Особова облікова картка військовозобов`язаного та всі документи щодо військового обліку знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За пунктом 15 Постанови № 1487, військовий облік здійснюється з урахуванням встановленого в Україні порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб. Підставою для взяття особи на військовий облік або зняття з військового обліку відповідним ТЦКтаСП є Відомості про декларування/ зняття із задекларованого /зареєстрованого місця проживання надіслані органом реєстрації через ЄІС МВС до ЄДРПВР.

ОСОБА_1 своєчасно оновив/уточнив дані військовозобов`язаного в ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто за місцем постійного проживання (перебування).

У протоколі № 13898, який складений начальником відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 майором Анною КАВУНСЬКОЮзазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 15:00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет № 1.

Тобто, відповідач спрямував ОСОБА_1 до іншого ТЦКтаСП, та самостійно виніс Постанову № 13898 без повідомлення про місце та час її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили обставини на які він посилається при прийнятті оскаржуваного рішення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП ТЦК та СП розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені ТЦК та СП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники та ТЦК та СП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суду не надано доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Слід зазначити, що закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд доходить висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП не з`ясовано всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, у зв`язку з чим відповідач безпідставно виніс Постанову №13898 від 23.12.2024 року, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303-А, п.29).

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави наводити доводи іншим аргументам позивача.

Що стосується поновлення строку на оскарження постанови, то позовна заява подана в межах строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Щодо стягнення судових витрат.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку з задоволення позову в частині вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251,286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження Постанови №13898 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210 КУпАП від 23.12.2024 року, що винесена начальником Хаджибейського РТЦКтаСП м. Одеси, про про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляду штрафу у сумі 17 000,00 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити.

Скасувати Постанову № 13898 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210 КУпАП від 23.12.2024, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляду штрафу у сумі 17 000,00 грн., провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя: І.В. Плавич