Справа № 120/8911/25
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 вересня 2025 р.

Справа № 120/8911/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дончика В.В.,

за участі

секретаря судового засідання: Кравець О.П.,

представника позивача: Скляра О.В.,

представника відповідача: Сінгаєвської О.М.,

третьої особи: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

28.06.2025 року Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 14.07.2025 року залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду доказів сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. або доказів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду від 14.07.2025 року позивач надав докази сплати судового збору в сумі 3028 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 . Встановлено відповідачу строк до 31.07.2025 року для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України. Встановлено третій особі строк до 31.07.2025 року для подання письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог. Витребувано у відповідача та зобов`язати надати суду до 31.07.2025 року належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №78354779.

30.07.2025 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позову.

Ухвалою суду від 18.08.2025 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №120/8911/25 на двадцять днів. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на 26.08.2025 року.

В судовому засіданні 26.08.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та у зв`язку зі складністю справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 09.09.2025 о 11:00 год.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року по справі № 120/12244/24 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Тульчинського відділу Управління міграційної служби України у Вінницькій області щодо відмови у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. Зобов`язано Тульчинський відділ Управління міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

14.04.2025 року на виконання рішення суду, Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №120/12244/25.

13.06.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78354779 з виконання виконавчого листа №120/12244/25, виданого 14.04.2025 року Вінницьким окружним адміністративним судом про: зобов`язати Тульчинський відділ Управління міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Цією ж постановою боржнику запропоновано надати до відділу обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду протягом десяти робочих днів (з дати відкриття виконавчого провадження).

13.06.2025 року головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення з Управління міграційної служби України у Вінницькій області в особі Тульчинського відділу Управління міграційної служби України у Вінницькій області витрати виконавчого провадження у розмірі 455,70 грн.

13.06.2025 року головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення з Управління міграційної служби України у Вінницькій області в особі Тульчинського відділу Управління міграційної служби України у Вінницькій області виконавчого збору у розмірі 32000 грн.

На переконання позивача, державним виконавцем порушено норми Закону України "Про виконавче провадження", а саме державний виконавець проігнорував пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у якому зазначено, що виконавчий документ має бути повернутий стягувачу органом державної виконавчої служби, без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, а саме у виконавчому документі не зазначено повне найменування юридичної особи, а тому оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі Закон №1403-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Стаття 4 Закону України № 1404-VIII визначає вимоги до виконавчого документа.

Частина 1 цієї статті говорить, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

В той же час, частиною 4 статті 4 Закону України № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Суд зауважує, що Закон №1404-VIIІ є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій. Натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), розробленою відповідно до законів № 1403 і № 1404, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню.

Положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Згідно п. 4 Розділу ІІІ цієї Інструкції, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Отже, стаття 4 Закону встановлює вичерпний перелік реквізитів, які має містити виконавчий документ, серед яких повне найменування юридичної особи-боржника.

Законодавець прямо поклав на суд та інші органи, які видають виконавчі документи, обов`язок забезпечити їх належне оформлення, а на державного чи приватного виконавця обов`язок перевірити відповідність виконавчого документа вимогам закону.

Відсутність у виконавчому документі повного найменування сторони виконавчого провадження, навіть якщо така неточність видається несуттєвою, все одно означає, що документ не відповідає вимогам статті 4 Закону.

Інакший підхід фактично призвів би до ігнорування імперативних норм закону та створив би практику, за якої виконавчі документи з формальними неточностями систематично приймалися б до виконання. Це суперечило б принципу правової визначеності та нівелювало б саму мету закріплення чітких вимог до виконавчих документів.

Таким чином, дотримання положень Закону України «Про виконавче провадження» є необхідною умовою належного виконання судових рішень.

Виконавчий документ повинен відповідати усім вимогам закону, а державний чи приватний виконавець зобов`язаний повернути документ без виконання у разі виявлення відхилення від цих вимог.

Судом встановлено, що у виконавчому документі, виданому судом, боржником зазначено «Тульчинський відділ Управління міграційної служби України у Вінницькій області».

Водночас, згідно Положення про Тульчинський відділ Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, затвердженого наказом УДМС у Вінницькій області від 09.05.2025 року №12, Тульчинський відділ Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області є структурним підрозділом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що Тульчинський відділ Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області хоч і є структурним підрозділом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, однак це не змінює необхідності дотримання статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", в частині зазначення повного найменування боржника, а саме "Тульчинський відділ Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області".

Разом з тим, суд зазначає, що навіть незначна технічна помилка у виконавчому документі (пропуск слова «Державна» у назві органу), яка формально дозволяє державному виконавцю встановити боржника, не може виправдовувати відступ від імперативних вимог закону.

Допущення подібної практики фактично нівелює положення статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та створює ризик для забезпечення правової визначеності. У разі прийняття до виконання документів з будь-якими формальними неточностями виконавці фактично отримують можливість на власний розсуд визначати, яка помилка є істотною, а яка ні, що суперечить принципу правової визначеності та ставить під загрозу гарантії учасників виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що державний виконавець мав повернути виконавчий документ без прийняття його до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з невідповідністю документа встановленим вимогам, а тому постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 78354779 від 13.06.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши основні доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 78354779 від 13.06.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (проспект Коцюбинського, 78, м. Вінниця, 21009, )

Відповідач: Центральне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, )

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович