Справа № 398/3597/25
Суддя: Москалик В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3597/25
Провадження №: 2-а/398/108/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" вересня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в особі головуючого судді Москалик В. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Біденко Олександр Станіславович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Біденко О.С., звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської облатсі з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 32 від 28.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Адміністративний позов обґрунтовує наступним: близько 14:30 год 18.03.2025 ОСОБА_1 проти його волі, доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . При затриманні позивача працівниками ТЦК та поліцією, протокол про затримання не складався, особа була доставлена протиправно. Під час затримання ОСОБА_1 йому повідомили, що він порушує правила військового обліку та перебуває у розшуку, докази порушення надані не були. Під час знаходження у ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу повідомили, що він буде доставлений до м. Кропивницький в ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 повідомив працівникам РТЦК, що він хворіє, має певний обсяг медичної документації та має проходити військово- лікарську комісію тільки з урахуванням власних даних про здоров`я, які закріплені в медичних документах, що для проходження ВЛК він має отримати повістку для проходження ВЛК, взяти медичну документацію та проходити ВЛК. Працівники РТЦК проігнорували доводи позивача та проти волі останнього помістили його до спеціального транспорту та відвезли до м. Кропивницький у ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 повідомив представникам військкомату, що у зв`язку із відсутністю медичної документації, яка зберігається у тому числі, у закладах охорони здоров`я та за його місцем проживання, він не може проходити військово-лікарську комісію і відмовляється від проходження, звертаючи увагу посадових осіб на протиправність їх вимог щодо проходження ВЛК без підготовки. Після вказаних подій, ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК та близько 18:30 год був випущений з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач вважає дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправними, у тому числі з огляду на наступне. Факт відмови від проходження ВЛК відбувався у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , а оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення за № 32 від 28.03.2025 не містить відомостей щодо місця вчинення адміністративного правопорушення. Згідно зі ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем перебування на військовому обліку особи, яка вчинила такі адміністративні правопорушення, або за місцем їх виявлення. Місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), місцем перебування на обліку позивача є ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), що в силу положень ст. 276 КУпАП давало чітку визначеність щодо місця розгляду справи, однак проігноровано начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постанова розглядалася за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без повідомлення ОСОБА_1 . Незважаючи на низку обставин, які не дають права на винесення рішення у справі, постановою № 32 від 28.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та необґрунтовано накладено штраф у розмірі 25 000 грн замість 17 000 грн. Також на виконання ст. 283 КУпАП не зазначено інформації про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу, що свідчить про упередженість посадових осіб ТЦК. Додатковим доказом для встановлення місця вчинення правопорушення є відповідь на запит адвоката від 21.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відомостями якого, 11.03.2023 ОСОБА_1 був направлений автомобільним транспортом ІНФОРМАЦІЯ_3 до АДРЕСА_1 , за адресою, АДРЕСА_2 (місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_5 ), для проходження ВЛК. 12.03.2025 зроблений адвокатський запит до начальника сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Петрове) Олександрійського РУП ГУНП в Кіровоградській області щодо повідомлення підстав затримання, доставки до ТЦК та СП 11.03.2025 ОСОБА_1 . У відповідь на вказаний запит, 28.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомив, що дійсно, 11.03.2025 ОСОБА_1 був доставлений до ТЦК працівниками поліції в с. Петрово з підстав вчинення адмінистративного правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. 18.03.2025 представником було скеровано запит адвоката до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , де він просив повідомити про підстави прибуття, доставления ОСОБА_1 до обласного військкомату та просив надати копії складання адміністративних матеріалів (у разі їх наявності) - станом на 05.07.2025 - відповідь відсутня. 15.05.2025 повторно скеровано запит адвоката з тих самих питань, відповідь наразі відсутня. Враховуючи встановлені обставини, досліджені докази та норми чинного на час події законодавства, позивач та його представник прийшли до висновку, що постанова від 28.03.2025 № 32, за якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є незаконною, яка підлягає до скасування, оскільки стороною відповідача, на яку покладено тягар доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено, що працівниками ТЦК дотримано вимог закону щодо здійснення процесуальних дій, які передували складанню адміністративних матеріалів, неправильній оцінці доказів при винесенні постанов та проведення розгляду справи. Отже, стороною відповідача, на яку покладено тягар доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено, що працівниками ТЦК була вручена позивачу повістка для проходження медичного огляду, а також відсутні належні та допустимі докази про те, що ними була дотримана процедура щодо оформлення як електронного направлення на проходження ВЛК, так і вручення позивачу, як військовозобов`язаному, письмового направлення на проходження медичного огляду, з огляду на норми п. п. 69, 74, 74-1 Порядку № 560. Також, відповідач не може довести, що ним були доведені позивачу вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду. На підставі викладеного, відповідно до ч. 3 ст. 285 КАС України та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення і діях позивача.

Від представника відповідача відзив на адміністративний позов подано не було.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликалися.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 28.03.2025 стосовно позивача начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 32 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу в сумі 25 500,00 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 11.03.2025, в особливий період , порушив правила військового обліку, а саме, будучи ознайомленим з порядком проходження військово-лікарської комісії та наслідками ухилення від її проходження, ознайомлений зі ст.ст. 335-337 КК україни, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною

Зокрема, бланкетна диспозиція адміністративно-правової норми визначає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Отже, для встановлення ознак об`єктивної сторони складу передбаченого правопорушення, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати положення Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який відповідно до преамбули визначає, зокрема, обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Цей Закон встановлює, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для направлення для проходження медичного огляду (абз. 2 ч. 1 ст. 22 цього Закону); проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (абз. 4 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону).

Питання організації медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі - Порядок № 560) та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (надалі - Положення № 402).

Зокрема, п. 3.1. глави 3 розділу ІІ Положення № 402 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) встановлює, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.

У п. 74 Порядку № 560 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.

У сформованому направленні на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду зазначаються інформація згідно з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду (п. 74-3 Порядку № 560).

Згідно з п. 74-1 Порядку № 560 для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, саме таким чином під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням ТЦК та СП. Це гарантує, що вони будуть обізнані про наслідки своїх дій. Направлення обов`язково видається під особистий підпис військовозобов`язаному, що підтверджує факт його отримання та інформування про процедуру.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не надав копію направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в підтвердження дотримання встановленої процедури направлення на військово-лікарську комісію, а також доказів реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень на ВЛК та його вручення ОСОБА_1 під особистий підпис з доведенням вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

З цих підстав суд дійшов висновку про недотримання встановленої процедури направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду ОСОБА_1 .

При цьому позивач заперечує, що прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_5 добровільно. Відповідач жодними доказами не спростував ці обставини.

Процедуру прибуття та доставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки врегульовано у пункті 54 Порядку № 560.

За змістм цієї норми, старший групи оповіщення пропонує військовозобов`язаному прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема: для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, у разі встановлення, що:

- громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022, або Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію",

- виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

При цьому із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка або складається акт відмови від отримання повістки, який реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, у разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідач не надав доказів вручення повістки ОСОБА_1 для явки до ТЦК та СП для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби або складення акта про відмову від отримання повістки і протоколу адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП, суд дійшов висновку, що не було дотримано процедури доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП, який врегульовано у Порядку № 560.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду ВЛК та відмови позивача від проходження військово-лікарської комісії на підставі цього направлення, тобто не довів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача у справі на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 210-1 ч. 2, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 32 від 28.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) витрати зі сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК