Справа № 560/11652/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.06.2025 №75517465. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що військовою частиною було вжито усі необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №160/1072/24, проте через неотримання відповідного бюджетного призначення на виконання рішення суду позивач не мав можливості його виконати. З огляду на те, що причини невиконання рішення не можуть вважатись неповажними, спірну постанову вважає протиправною та просить її скасувати.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України.

Судом витребувані матеріали виконавчого провадження.

Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчого провадження. У відзиві позов не визнає, покликається на правомірність постанови, оскільки виконавцем встановлений факт невиконання рішення суду без поважних причин. Зважаючи на це, у позові просить відмовити.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про розгляд справи повідомлені, про причини неявки не сповістили. Зважаючи на неявку представників в судове засідання, суд вважає можливим розглядати справу у письмовому провадженні на підставі наявних доказів без аудіозапису судового засідання.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення/виконавчого документа є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення/виконавчий документ.

Поважними причинами невиконання можуть бути визнані такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання, та повинні бути підтверджені належними доказами.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Як встановлено зі змісту письмових доказів та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№75517465 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 05.07.2024 у справі №160/1072/24, про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 13.07.2022 із розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Судом встановлено, що на підставі заяви стягувача державним виконавцем постановою від 12.07.2024 відкрите виконавче провадження ВП№75517465, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. У той же день прийнято постанову про стягнення виконавчого збору.

07.11.2024 на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу №17602 про зобов`язання виконати рішення суду. Того ж дня військова частина НОМЕР_1 листом за №4787 повідомила, що з метою виконання рішення суду військовою частиною проведений відповідний розрахунок суми коштів, який погоджений у Командуванні сил логістики Збройних Сил України, подано заявку на фінансування до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. До листа додавався розрахунок додаткової винагороди, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 відповідно до зазначеного рішення суду, на загальну суму 321854,84 грн.

05.02.2025 державним виконавцем було направлено боржникові запит №1145, в якому зазначено про необхідність надати інформацію щодо стану виконання рішення суду в частині виплати стягувачеві нарахованих коштів.

У відповіді №825 від 10.02.2025 військова частина НОМЕР_1 повідомила орган державної виконавчої служби про те, що нею подані фінансовому органу Міністерства оборони України заявки на фінансування на вересень 2024 №878/3735 від 09.09.2024, січень 2025 №878/113 від 08.01.2025, які залишаються не виконаними.

18.02.2025 за №1848 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив управлінню Державної казначейської служби України у Ярмолинецькому районі Хмельницької області постанову про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження для примусового виконання.

У подальшому 05.05.2025 на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу про зобов`язання повідомити про хід виконання рішення суду, на що 26.05.2025 отримана відповідь (від 19.05.2025 №2867) про те, що з метою встановлення необхідних асигнувань для виконання рішення суду військовою частиною подано фінансовому органу заявки на фінансування №878/3735 від 09.09.2024, №878/113 від 08.01.2025, №878/821 від 09.02.2025, №879/1900 від 08.04.2025, №878/1400 від 10.03.2025, №878/2676 від 08.05.2025, які досі не виконані.

10.06.2025 державним виконавцем складений акт про невиконання рішення суду боржником без поважних причин.

Постановою державного виконавця від 10.06.2025 ВП№75517465 на боржника накладений штраф 5100 грн. за невиконання рішення суду у спосіб та у порядку, визначеному виконавчим документом.

Оцінюючи правомірність спірної постанови, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що спір стосується виконання рішення суду щодо виплати фізичній особі додаткової винагороди.

Позивач покликається на те, що не може виконати судове рішення з підстав, що є об`єктивними, не залежать від нього, а саме через відсутність грошових коштів на рахунках, передбачених для фінансування видатків на виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Водночас, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що рішення не виконується боржником без поважних причин, тобто якщо боржник має реальну можливість виконати таке рішення, проте свідомо не робить цього.

Судом встановлено, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядником бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

Фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до затверджених в установленому порядку кошторисів за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України (пункт 3 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту). Відповідно до пункту 2.23 Правил військова частина має право здійснювати видатки виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами і планами асигнувань загального фонду бюджету, планами спеціального фонду за наявності витягів із річного розпису асигнувань державного бюджету, помісячного розпису асигнувань загального фонду державного бюджету, помісячного розпису спеціального фонду державного бюджету, а також у передбачених випадках згідно з річним розписом витрат спеціального фонду державного бюджету з розподілом за видами надходжень, доведених органом Державної казначейської служби України, що підтверджує відповідність цих документів даним казначейського обліку.

Позивачем надані помісячні основні заявки - розрахунки на фінансування для виплат військовослужбовцям на виконання рішень судів, помісячні розрахунки потреби у коштах на січень - червень 2025, які скеровувались уповноваженому фінансовому підрозділу розпорядника вищого рівня, виписки з рахунків, з яких вбачається недостатність або відсутність коштів для проведення виплати.

Встановлені обставини свідчать про те, що позивачем вжиті можливі та необхідні заходи з метою виконання рішення суду, однак невиконання пов`язане саме з відсутністю виділених асигнувань, а не з недобросовісними діями самого боржника. З огляду на це, невиконання рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням рішення без поважних причин.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а, від 19.02.2020 у справі №821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням рішення без поважних причин. У постанові від 20.05.2021 (справа №420/5465/18)

Верховний Суд вказав на те, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання відбувається у межах виконавчого провадження, де поважними причинами можуть визнаватись такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для виконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак суд вважає, що приймаючи спірну постанову, державний виконавець не врахував обставину, яка свідчить про об`єктивну неможливість позивача виконати рішення суду ( в частині виплати коштів) без вчинення кореспондуючих дій розпорядником вищого рівня ( в частині виділення фінансування) Зазначене виключає факт невиконання рішення без поважних причин, отже свідчить про безпідставність постанови про накладення штрафу. Враховуючи це, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.06.2025 ВП №75517465 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 вересня 2025 року 11:20

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя І.С. Козачок