Справа № 520/23472/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 вересня 2025 року справа № 520/23472/25
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за неприбуття громадянина ОСОБА_1 за повісткою № 2689101 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.03.2025 для уточнення даних, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ч. 7 ст. 38, ст. 247 КУпАП);

- виключити відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- звернутись з повідомленням до органів Національної поліції України про виключення ОСОБА_1 з бази даних розшуку поліції і ІТС "Інформаційний портал Національної поліції України", як особи, відносно якої відсутні підстави для адміністративного затримання та доставлення в ТЦК та СП для складання протоколу.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов до висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Частиною 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє уніфікованості національної судової практики.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою.

Так, як було вказано вище, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за неприбуття громадянина ОСОБА_1 за повісткою № 2689101 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.03.2025 для уточнення даних, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ч. 7 ст. 38, ст. 247 КУпАП);

- виключити відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- звернутись з повідомленням до органів Національної поліції України про виключення ОСОБА_1 з бази даних розшуку поліції і ІТС "Інформаційний портал Національної поліції України", як особи, відносно якої відсутні підстави для адміністративного затримання та доставления в ТЦК та СП для складання протоколу.

Однак позивачем не наведено в позовній заяві обставин, що свідчать про пов`язаність між собою вказаних позовних вимог підставою виникнення або поданими доказами.

Суд зазначає, що заявлені позивачем позовні вимоги не є однорідними, є різними за підстави, на яких вони ґрунтуються. Також, такі вимоги не є похідними одна від одної.

Окрім того, суд зазначає, що положеннями статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів та наведено виключний перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, частиною 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4, 5 ст. 172 КАС України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Так, суд зазначає, що позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за неприбуття громадянина ОСОБА_1 за повісткою № НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.03.2025 для уточнення даних, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ч. 7 ст. 38, ст. 247 КУпАП) відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України мають розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним судом в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки такі вимоги стосуються рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та такі позовні вимоги не підлягають розгляду Харківським окружним адміністративним судом у порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, в питаннях притягнення до адміністративної відповідальності розгляд таких справ віднесено до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного в порядку ст. 286 КАС України, що вимагає одночасний розгляд вимог в порядку загального та особливого проваджень.

Так, суд зазначає, що заявлені позивачем позовні вимоги не є похідними одна від одної, мають різні підстави їх виникнення, не пов`язані між собою та не можуть розглядатися в межах одного провадження, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам КАС України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору (в даному випадку окремих спорів) по суті.

Згідно з п.6 частини четвертої ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені КАС України, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Суд зазначає, що допущене позивачем порушення не є формальним, оскільки значно ускладнює розгляд справи за вимогами, не пов`язаними між собою підставою їх виникнення та відповідними доказами, належить розглядати за окремими провадженнями, а тому повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. Оскільки позивач має право подати окремі позовні заяви, які підлягають розгляду в порядку відповідного провадження.

Так, у пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань.

Відповідно до частини восьмої ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН