Справа № 340/4430/25
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4430/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді НАУМЕНКА В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бантищівський щебінь» (вул. Короленка, б. 2-А, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100, РНОКПП 35712447)

до відповідача: Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Героїв Маріуполя, б. 102, м. Кропивницький, 25004, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ОПШ 043214 від 24.06.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 24.06.2025 відповідач прийняв постанову №ОПШ 043214 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бантищівський щебінь», адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає винесену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вантаж попередньо був частково розвантажений по маршруту слідування транспортного засобу, ще до виїзду на дорогу місцевого транспорту, водночас відповідач окрім використання інформації з ТТН під час перевірки не врахував фактичну вагу вантажу. Тож постанова винесена на підставі відомостей про вагу отриманих з товарно-транспортної накладної, а тому вони не можуть бути враховані під час здійснення габаритно-вагового контролю як достовірне джерело підтвердження вагових параметрів транспортних засобів; жодних розрахунків не проводились, в тому числі у вигляді додавання маси автомобіля зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до показника ваги.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу порядок та строки для подання до суду відзиву на позов та доказів, необхідних для вирішення справи (а.с.38).

23.07.2025 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що 05.06.2025 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, проведена рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють перевезення вантажів. Під час перевірки здійснено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , під час якої надано перевіряючим товарно-транспортну накладну на вантаж №186 від 05.06.2025 року. На момент документальної перевірки виявлено перевищення вагових норм, встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху України на 66,08%, а саме: загальна вага транспортного засобу становить 39,8 тон при допустимій вазі на дорогах місцевого значення 24,0 тон., що було зазначено в акті від 05.06.2025 № 034672 та в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2025 №027705, а також довідці про результати здійснення габаритно вагового контролю від 05.06.2025 № 012517.

У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, державними інспекторами складено акт №ОАР 034672 від 05.06.2025 року. Водія ознайомлено зі змістом акту під підпис, у поясненнях водій зазначив, що ТОВ «Бантищівський щебінь» є вантажовідправником а не перевізником.

Позивач повідомлення про призначення до розгляду справи про виявлення порушення не отримав, до відділу Укратрансбезпеки надав пояснення та приймав участь у розгляді справи, а відтак, за результатами виявлених порушень під час розгляду справи посадовою особою Укртрансбезпеки винесено постанову №ОПШ 043214 від 24.06.2025 року про стягнення з відповідача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000 грн.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить залишити їх без задоволення.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.06.2025 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на автомобільній дорозі О121003 Хащувате-Чемерпиль, виїзд на а/д М-05, здійснено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , під час якої, водій надав перевіряючим товарно-транспортну накладну на вантаж №186 від 05.06.2025 року. На момент документальної перевірки виявлено перевищення вагових норм, встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху України, на 66,08%.

Порушення законодавства було виявлено в результаті здійснення документального габаритно-вагового контролю, про що вказано в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №002705.

Як наслідок, за порушення вимог додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме за порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», було складено постанову від 24.06.2025 № 043214.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі по тексту - Порядок №879).

Згідно пункту 1 Порядку №879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 16 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Таким чином, використання у пункті 16 Порядку конструкції «та/або» свідчить про те, що документальний та точний контроль є взаємозамінними або доповнюючими процедурами, залежно від обставин.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (п.п.5-1 п.2 Порядку №879).

Згідно з підпункту 11 пункту 2 Порядку №879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі по тексту - Закон №2344-III) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За визначеннями наведеними у статті 1 Закону №2344-III:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв;

вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2024 у справі №440/8156/23 зазначив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом з наданих відповідачем матеріалів перевірки встановлено, що водієм транспортного засобу в день проведення перевірки на дорозі надано ТТН від 05.06.2025 р. №186, згідно з якою: маса брутто складає 39,750 тони; перевізник ТОВ «Бантищівський щебінь»; пункт навантаження: м. Новоукраїнка, вул. Короленка 2А; пункт розвантаження: м. Кропивницький, вул. Миколи Садовського, 45 (а.с. 17).

Інформація, вказана в ТТН, спростовує доводи позивача щодо часткового розвантаження вантажу в с. Михайлівка, адже в ТТН №186 від 05.06.2025 року такий пункт розвантаження не вказано.

Щодо доводів позивача про те, що фактичне зважування не проводилося, необхідно зазначити наступне.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах, визначається Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 (далі по тексту - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку №879).

Відповідно до пункту 16 зазначеного Порядку габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку №879).

В свою чергу, документальний габаритно-ваговий контроль відповідно до підпункту 5-1 пункту 2 Порядку №879 є визначенням загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Натомість, точний габаритно-ваговий контроль відповідно до підпункту 11 пункту 2 вказаного Порядку визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Таким чином, документальний контроль це складова габаритно-вагового контролю, який застосовується самостійно або у сукупності із точним контролем.

Документальний контроль передбачає дослідження документів, які супроводжують транспортний засіб та в яких міститься інформація про власну масу транспортного засобу та масу вантажу. Документальний контроль може проводитись поза межами пункту контролю. Метою такого контролю, як і точного контролю, є встановлення наявності перевищення нормативних габаритно-вагових норм.

Суд звертає увагу, що зважування транспортного засобу на пересувних або стаціонарних пунктах ГВК передбачено Порядком №879 лише при точному габаритно-ваговому контролі та лише при точному ГВК формується чек зважування.

Відповідно до пункту 18, 20 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення; посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

З огляду на зазначене, проведення документального габаритно-вагового контролю не обмежується виключно зонами габаритно-вагового контролю (стаціонарний чи пересувний пункт ГВК) та може бути здійснено у будь-якому місці зупинки транспортного засобу для проведення рейдової перевірки відповідно до положень Порядку №1567.

Водночас, в контексті доводів позивача про недоведеність факту перевищення габаритно-вагових норм транспортним засобом з огляду на відсутність в матеріалах справи чеку зважування із реальними числовими показниками вагових параметрів, який є належним і допустимим доказом здійснення габаритно-вагового контролю згідно з Порядком №897, варто звернути увагу на помилковість вказаних тверджень та їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Так, пунктом 18 Порядку №879 чітко визначені місця, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю, в яких складається та видається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, а саме стаціонарний або пересувний пункт ГВК.

Натомість, 05.06.2025 року документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача відповідно до пункту 6 Порядку №879 проводився поза межами зони габаритно-вагового контролю (стаціонарний чи пересувний пункт ГВК) та безпосередньо зважування транспортного засобу з використанням вагового обладнання не проводилося.

Тобто за відсутності факту зважування транспортного з використанням вагового обладнання та проведення документального габаритно-вагового контролю поза межами пунктів ГВК (стаціонарного та пересувного) належним та допустимим доказом факту порушення габаритно-вагових норм у випадку проведення документального габаритно-вагового контролю є саме товарно-транспортна накладна чи інший визначений законом документ на вантаж та реєстраційні документи на транспортний засіб із вказівкою його повної маси.

Як вже встановлено судом, згідно з відомостями товарно-транспортної накладної від 05.06.2025р. №186, наданої водієм транспортного засобу посадовим особам Укртрансбезпеки, вага брутто склала 39,860 тон. при нормативно допустимих для доріг місцевого значення 24 тон, відсоток перевищення склав 66,08 %.

Відповідно до п.11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу 14.10.1997 №363 (далі по тексту - Правила №363) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), основним документом на перевезення вантажів є ТТН, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-IIІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ТТН або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Оскільки документальний контроль передбачає визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання його власної маси та маси вантажу на підставі документів, наданих перевізником, суд вважає, що обов`язок проведення точного контролю у суб`єкта відсутній, а надана під час перевірки ТТН, яка містить усі необхідні відомості про вантаж, маршрут, вантажовідправника, вантажоодержувача та перевізника, є достатньою для підтвердження дотримання вимог законодавства щодо перевезення вантажів, суд дійшов висновку, що ТТН від 05.06.2025р. із зазначенням ваги брутто 39,860 тон. є достатнім документом для проведення документального габаритно-вагового контролю, передбаченого Порядком №879.

Отже, у цьому випадку наявне порушення, встановлення якого призвело до притягнення позивача до відповідальності.

Акт розвантаження частини щебеню в с. Михайлівка, на який посилається позивач, під час здійснення перевірки не було надано інспекторам Укртрансбезпеки. У ТТН №186 від 05.06.2025 року відсутні відомості про вказаний пункт розвантаження.

На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що встановлені відповідачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо позивача є правомірними.

Відповідно до пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі за текстом - Порядок № 1567) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Позивач не заперечує, що був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи та підтверджує свою участь у її розгляді.

З огляду на викладене відповідачем відповідно до норм чинного законодавства вчинялися дії щодо завчасного повідомлення позивача про розгляд справи Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що спірна постанова є правомірною, відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними доказами не спростував доводів відповідача про здійснення перевезення із перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а тому суд вважає, що у контролюючого органу були правові підстави для накладення на позивача штрафу за перевищення вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні вантажу без відповідного дозволу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.06.2025 № ОПШ 043214 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бантищівський щебінь» до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО