Справа № 380/14179/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/14179/24 пров. № А/857/33600/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року (головуюча суддя: Карп`як О.О., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 04.07.2024, звернувся з позовом до суду, в якому просив: - визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII без прийняття рішення, визначеного пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850; - визнати протиправними дії Головного управління МВС України у Львівській області щодо повернення матеріалів, пов`язаних з призначенням ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; - зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-Х1І в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Обґрунтовує позов тим, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України та йому встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивач звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області для призначення одноразової грошової допомоги з заявою та документами для призначення одноразової грошової допомоги, які у подальшому скеровано відповідачу. Позивач вважає, його документи належним чином не розглянуто.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви (рапорта) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІI групи інвалідності відповідно до Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 № 850 та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що за умовами пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги. Отже, у МВС України були підстави для повернення матеріалів позивача для приведення їх у відповідність до вимог законодавства. Разом з тим, суд першої інстанції неповно дослідив докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення і які мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного встановлення обставин у справі та винесення незаконного рішення про визнання протиправними дій МВС України та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, 07.04.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУ МВС України від 27.09.2011 № 89 о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил України на підставі статті 63 пункту б (через хворобу).

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 474 від 17.08.2011 року Військово-лікарською комісією ГУ МВСУ у Львівській області щодо позивача винесено діагноз та постанову ВЛК: «Остеохондроз шийного та поперекового відділів хребта, кила МХД L2 L3, центральні протрузії МХД L3-L4, L4- L5, L5-S1, спондиартроз С5-С6, консолідований перелом тіла Th12, гематома тіла L2, з больовим синдромом та помірним порушенням функції. Дискогенна любмоішеоалгія справа, ІХС Атеросклеротичний кардіосклероз НК 1ст., Недостатність МК (-1,0). Захворювання: Так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ».

Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що пов`язано з проходженням служби в ОВС та підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ № 626562 від 10.04.2024.

Відповідно до Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 027756 від 10.04.2024.

Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» Обласна МСЕК № 1, позивачу встановлено ІІ - гу групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Дата встановлення страхового випадку згідно свідоцтва про хворобу № 474 від 17.08.2011.

У зв`язку із встановленням ІІ - ї групи інвалідності, керуючись ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 позивач 16.04.2024, звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області із заявою (рапортом) про призначення одноразової грошової допомоги до якого були долучені необхідні документи.

Відповідно до листа відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України № 117/31/01-2024 від 15.05.2024, за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , Департаментом охорони здоров`я МВС України вказано на те, що медико соціальна експертиза йому проведена з порушенням вимог абзацу 4 пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, оскільки при проведенні позивачу медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались та поліклінікою ДУ «ТМО МВС України у Львівській області» для проходження МСЕК позивач не скеровувався.

У цьому листі Міністерство внутрішніх справ України дійшло висновку, що до складу комісії не входили представники закладів охорони здоров`я МВС. Також, у листі вказано, що позивачем не надано акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, що суперечить п. 7 Порядку № 850. Зазначене унеможливило МВС прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком № 850, тому матеріали МВС повернуто на доопрацювання.

Листом ГУ МВС України у Львівській області від 17.06.2024 № 28 повернуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу на доопрацювання.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернуся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимог пункту 9 Порядку № 850 відповідачем протиправно не розглянуто по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу, згідно з Порядком № 850 та повернуто їх без прийняття мотивованого рішення.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21 жовтня 2015 № 850 (далі Порядок № 850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про Національну поліцію, Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, (тут і надалі Порядок № 850, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Згідно з п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850, Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (п. 8 Порядку № 850).

У свою чергу, згідно з п. 9 Порядку № 850 Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що передумовою отримання особою одноразової грошової допомоги, є звернення до уповноваженого органу, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати грошової допомоги, який направляється МВС для прийняття відповідного рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

Таким чином, Порядком № 850 передбачено прийняття, за результатами розгляду документів, рішень про призначення або про відмову у призначенні грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку діям Міністерства внутрішніх справ України, щодо розгляду документів позивача стосовно призначення одноразової грошової допомоги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у листі відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України № 117/31/01-2024 від 15.05.2024, за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , Департаментом охорони здоров`я МВС України, вказано, що медико соціальна експертиза йому проведена з порушенням вимог абзацу 4 пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, оскільки при проведенні позивачу медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались та поліклінікою ДУ «ТМО МВС України у Львівській області» для проходження МСЕК позивач не скеровувався. У листі Міністерства внутрішніх справ України дійшло до висновку про те, що до складу комісії не входили представники закладів охорони здоров`я МВС. Також у листі вказано, що позивачем не надано акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, що суперечить п. 7 Порядку № 850. Зазначене унеможливило МВС прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком №850, тому матеріали МВС повернуто на доопрацювання.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги Порядком № 850 не передбачено, що свідчить про протиправність дій МВС України.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вищенаведені підстави є вичерпними і не підлягають розширеному тлумаченню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що таких обставин МВС при розгляді документів позивача не встановлено.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що лист № 117/31/01-2024 від 15.05.2024 не може вважатися рішенням в розумінні пункту 9 Порядку № 850, оскільки таким листом не вирішено питання призначення чи відмови у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 , а тому висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язання відповідача зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІI групи інвалідності відповідно до Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 № 850 та прийняти відповідне рішення є правильним.

Таким чином, апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 380/14179/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська