Справа № 300/9643/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"08" вересня 2025 р. Справа № 300/9643/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М. від розгляду адміністративної справи № 300/9643/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) 24.12.2024 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо скарги від 04.12.2024 про скасування рішення Запорізької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України від 23.05.2024 за №5/64-2024; скасувати рішення Запорізької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України від 23.05.2024 за №5/64-2024; визнати протиправними дії Запорізької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про не направлення ОСОБА_1 копії рішення від 23.05.2024, копії документів про відкриття дисциплінарного провадження, довідки про перевірку і поновлення строку оскарження рішення від 23.05.2024 за №5/64-2024.

Ухвалою від 12.03.2025 відкрито провадження в цій справі за правилами загального позовного провадження.

01.09.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Микитин Н.М. Вказана заява мотивована тим, що в судовому засіданні 29.08.2025 суддя Микитин Н.М. застосувала до позивача захід процесуального примусу у вигляді попередження за образливі висловлювання ОСОБА_1 в бік представників відповідача. Позивач зазначив, що в судовому засіданні 29.08.2025 він не вживав жодних образливих слів щодо представників відповідача. Також заявник вказав, що суддя не вирішила питання щодо забезпечення можливості прослухати технічний запис такого судового засідання за клопотанням позивача. На думку ОСОБА_1, такі дії судді Микитин Н.М. можуть свідчити про упереджене ставлення до позивача, що є підставою для відводу судді Микитин Н.М. від розгляду цієї адміністративної справи № 300/9643/24.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 передано адміністративну справу № 300/9643/24 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 для розгляду заяви 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М. визначено суддю Боршовського Т.І.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М. від розгляду адміністративної справи №300/9643/24, суд вказує на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статті 36 КАС України. Так, згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної ж Статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. В даному випадку стаття 37 КАС України визначає умови недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини третьою статті 36 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі "Салов проти України" (заява № 65518/01), рішення від 05 вересня 2005 року, Європейський суд з прав людини зазначив:

80. Суд повторює, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до статті 6 параграф 1, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (див. Findlay v.theUnitedKingdom, рішення від 25 лютого 1997р., Reports 1997-I, с.281, параграф 73).

81. Суд далі нагадує, що "неупередженість", в сенсі статті 6 параграф 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, параграф 31 та Thomannv.Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.815, параграф 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа "Білуха проти України, заява N 33949/02, рішення від 09 листопада 2006, пункт 50). Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (справа "Білуха проти України, заява N 33949/02, рішення від 09 листопада 2006, пункт 52).

З огляду на зміст заяви від 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М. від розгляду адміністративної справи № 300/9643/24, позивач, як на підставу для відводу судді, вказав на те, що суддя Микитин Н.М. безпідставно застосувала до позивача захід процесуального примусу у вигляді попередження та не забезпечила можливість прослухати технічний запис судового засідання за клопотанням позивача.

Згідно з частиною першою статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Частиною другою статті 144 КАС України встановлено, що заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу (частина третя статті 144 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 146 КАС України до учасників судового процесу та інших осіб, присутніх у судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень судді (головуючого судді) застосовується попередження, а в разі повторного вчинення таких дій - видалення із залу судового засідання.

З огляду на зміст заяви ОСОБА_1 від 01.09.2025, підставою для застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді попередження слугували образливі висловлювання ОСОБА_1 в бік представників відповідача в судовому засіданні 29.08.2025.

Однак ОСОБА_1 зазначив, що безпосередньо в згаданому судовому засіданні звертав увагу суду, що він висловлював жодних образливих слів щодо представників відповідача. З метою підтвердження або спростування таких обставин щодо змісту висловлювань ОСОБА_1 в судовому засіданні 29.08.2025, позивач просив суд прослухати запис такого засідання одразу ж в цьому судовому засіданні 29.08.2025.

Суд звертає увагу на те, що судове засідання 29.08.2025 у справі № 300/9643/24 проводилося за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому представники відповідача брали участь у цьому засіданні за допомогою Системи відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду.

Особливість проведення судового засідання за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи пов`язана з тим, що фіксування судового засідання здійснюється онлайн і переглянути запис такого засідання можливо лише після завершення фіксування такого запису, тобто, після закінчення судового засідання, або в наступному судовому засіданні у спосіб відтворення на іншому технічному пристрої (окрім того, за допомогою якого ведеться запис судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку) копії технічного запису судового засідання.

Отже, з огляду на викладене, відсутня технічна можливість прослухати запис судового засідання одразу в цьому засіданні, а тому не могло бути задоволеним клопотання позивача про прослуховування запису засідання одразу ж в судовому засіданні 29.08.2025.

Таким чином, доводи позивача щодо відкладення розгляду судом клопотання про прослуховування запису судового засідання одразу ж в цьому судовому засіданні 29.08.2025, фактично полягають у незгоді з процесуальними рішеннями суду, постановленими в цьому судовому засіданні. Вказане також стосується й доводів заявника щодо безпідставності рішення суду в частині вжитого до нього в судовому засіданні 29.08.2025 попередження.

Суд, надавши оцінку аргументам позивача, вважає, що вказані в заяві про відвід судді від 01.09.2025 обставини в цьому процесуальному контексті, згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України, не можуть бути підставою для відводу судді.

Щодо доводів позивача щодо упередженості головуючого судді під час судового засідання 29.08.2025 з огляду на застосоване до нього попередження за його висловлювання, то суд виходить з такого.

По-перше, в разі незгоди сторони з процесуальним рішенням суду, яке не підлягає окремому оскарженню, сторона вправі висловити незгоду з таким рішенням, в апеляційній скарзі на рішення суду по суті заявленого позову.

По-друге, суд зобов`язаний вживати заходів процесуального примусу для дотримання встановленого судом порядку в судовому засіданні, зокрема в разі неетичних висловлювань сторони.

По-третє, за наявності вагомих підстав, суд може скасувати вжитий захід процесуального примусу, якщо це прямо передбачено процесуальним законом, або, якщо для забезпечення права сторони на справедливий суд, виходячи з принципу верховенства права, цим буде виправлено допущену процесуальну помилку.

При цьому, в аспекті з`ясування чи був дотриманий принцип неупередженості судді при прийнятті такого процесуального рішення, має значення поведінка судді, та наявність переконливих фактів, які свідчать про те, що побоювання сторони, щодо небезсторонності суду, є об`єктивно обґрунтованими. Натомість, якщо поведінка судді та постановлені процесуальні рішення суду, свідчать про добросовісні дії, спрямовані на забезпечення порядку в судовому засіданні, та забезпечення в розумний строк розгляду клопотань та заяв сторін, то вказані обставини спростовують наявність сумнівів у безсторонності суду.

Так, зі змісту звукозапису судового засідання 29.08.2025 вбачається, що з метою з`ясування змісту висловлювань ОСОБА_1 в судовому засіданні 29.08.2025, з огляду на його заперечення щодо неетичності висловлювання, суддя Микитин Н.М. перенесла розгляд вказаного питання до наступного судового засідання, яке призначене на 12.09.2025 о 10:20 год.

Отже, в цьому випадку, суд зважив на заперечення позивача щодо його попередження за висловлювання в судовому засіданні, та для об`єктивного з`ясування вказаного питання, що потребувало технічної можливості прослуховування запису судового засідання, переніс розгляд справи на іншу дату, тобто в межах розумного строку. Отже, вказане процесуальне рішення суду постановлено судом добросовісно, з метою спростування побоювання сторін, зокрема позивача, щодо упередженості судді, та можливості перегляду в майбутньому, за наявності об`єктивних підстав для цього, рішення суду щодо попередження позивача за його неетичні висловлювання в судовому засіданні. Тобто вказані обставини також свідчать про відсутність упередженості судді Микитин Н.М. щодо позивача як за суб`єктивною, так і об`єктивною оцінкою.

Щодо надання позивачу копії відеозапису судового засідання від 29.08.2025, то ОСОБА_1 звернувся з такою заявою про видачу диску відеозапису судового засідання 01.09.2025, тобто через два дні після засідання 29.08.2025 та одночасно із заявою від 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М.

05.09.2025 ОСОБА_1 видано копію технічного запису судового засідання 29.08.2025, що підтвержується записом позивача на заяві від 01.09.2025 про отримання диску із записом судового засідання особисто.

Водночас позивачем не вказано інших обставин щодо підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 КАС України, а також не подано доказів, які б підтверджували існування таких підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М. від розгляду адміністративної справи № 300/9643/24.

Керуючись статями 36, 39, 40, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.09.2025 про відвід судді Микитин Н.М. від розгляду адміністративної справи № 300/9643/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення, постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Боршовський Т.І.