Справа № 120/101/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

09 вересня 2025 р. Справа № 120/101/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово матеріали справи за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу при нарахуванні та виплаті пенсії періодів роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975, з 31.10.1975 по 21.07.1978, з 01.01.1992 по 05.05.1998 та з 06.05.1998 по 08.07.1999.

Відтак, з метою зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії з 14.10.2022 по 22.10.2023 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975, з 31.10.1975 по 21.07.1978, з 01.01.1992 по 05.05.1998 та з 06.05.1998 по 08.07.1999, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 08.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує.

Відповідно до матеріалів справи та відзиву суд встановив, що позивачем порушено строки звернення до суду.

Ухвалою від 02.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, залишено без руху. Цією ж ухвалою запропоновано позивачу/його представнику усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Представник позивача подала заяву, у якій просила визнати причини пропуску строку поважними та поновити цей строк.

В обґрунтування заявленого вказано, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права в частині не зарахуванням стажу в рф з 14.10.2022 по 22.10.2023 лише після виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №120/13932/23, тобто отримавши протокол нарахованої пенсії 14.08.2024 згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 91.

З позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 06.01.2025, відтак заявник вважає, що він звернувся в межах 6 місяців.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо строків, суд застосовує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, у якій виснувала, що норми, зокрема статі 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Перевіряючи доводи сторін щодо дотримання строку звернення позивачем до суду, суд встановив, що ОСОБА_1 14.10.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи, що його заява не була розглянута, позивач звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.03.2023 у справі №120/9632/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо неприйняття відповідного рішення при розгляді заяви ОСОБА_1 від 14.10.2022 про призначення йому пенсії за віком та зобов`язано останнього повторно розглянути подану заяву.

Надалі, позивач 21.06.2023 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити про результат повторного розгляду заяви від 14.10.2022, на виконання рішення суду у справі № 120/9632/22.

Листом відповідач повідомив про повторний розгляд заяви позивача від 14.10.2022 та про прийняте рішення № 81 від 01.05.2023, яким відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач оскаржив відмову пенсійного органу до суду.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/13932/23 від 21.11.2023 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 81 від 01 травня 2023 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.10.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №120/13932/23, Головним управлінням повторно розглянуто заяву від 14.10.2022 та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 14.10.2022.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 після виконання рішення суду врахований по 30.09.2012 та становить 35 років 00 місяців 03 дні. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,35000.

До страхового стажу не зараховані періоди військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978, оскільки виправлення прізвища в військовому квитку НОМЕР_1 та періоди роботи в Російській Федерації з 01.01.1992 по 05.05.1998 та з 06.05.1998 по 08.07.1999, оскільки з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

У зв`язку із цим, позивач 23.10.2023 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням стажу роботи в російській федерації.

Враховуючи, що відповідач відмовив у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду.

Згідно з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі №120/18606/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 26.10.2023 №81 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975 р., з 01.01.1992 по 05.05.1998 р., з 06.05.1998 по 08.07.1999 р., а також періоду проходження ним військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975 р., з 01.01.1992 по 05.05.1998 р., з 06.05.1998 по 08.07.1999 р., а також період проходження ним військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978 р. та здійснити з 23.10.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням зазначених періодів страхового стажу, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

На виконання цього рішення, відповідач здійснив перерахунок пенсії з 23.10.2023, зарахувавши до страхового стажу позивача періоди його роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975, з 01.01.1992 по 05.05.1998, з 06.05.1998 по 08.07.1999, а також період проходження ним військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978 (далі - спірний період).

Страховий стаж після виконання рішення суду склав 45 років 02 місяці 12 днів.

Отже, із наведеного суд встановив, що позивач про неврахування йому при призначенні з 14.10.2022 пенсії страхового стажу спірного періоду дізнався 23.10.2023.

Ці обставини встановлені у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі №120/18606/23.

Так, у рішенні суд вказав, що на звернення позивача від 23.10.2023 про здійснення перерахунок його пенсії та зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності в російській федерації, відповідач листом від 03.11.2023 за №18187-16633/м-02/8-0200/23 повідомив, що страховий стаж позивача станом на 01.10.2023 був врахований по 10.09.2012 та становить 32 роки 10 місяців 14 днів.

Відтак, доводи представника позивача, що про порушене право позивач дізнався лише 14.08.2024, отримавши протокол нарахованої пенсії, суд відхиляє як безпідставні, оскільки відповідно до судового рішення від 27.05.2024 у справі №120/18606/23, установлено, що не зарахування відповідачем при призначенні позивачу пенсії періоду роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975, з 01.01.1992 по 05.05.1998 з 06.05.1998 по 08.07.1999 та період проходження військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978 до страхового стажу є протиправним.

При цьому, вирішуючи у цій справі похідну вимогу зобов`язального характеру, суд, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України та з метою належного захисту прав позивача, вважав, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975, з 01.01.1992 по 05.05.1998, з 06.05.1998 по 08.07.1999, а також період проходження військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978 та здійснити з 23.10.2023 (дата звернення із заявою про перерахунок пенсії) перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням зазначених періодів його трудової діяльності.

Отже, судовими рішеннями та матеріалами у цій справі, суд встановив, що позивач на дату 23.10.2023 знав, що відповідач при призначенні з 14.10.2022 позивачу пенсії не врахував періоди його роботи з 13.08.1973 по 01.10.1975, з 01.01.1992 по 05.05.1998, з 06.05.1998 по 08.07.1999, а також період проходження військової служби з 31.10.1975 по 21.07.1978.

В межах цієї справи вимоги заявлені за період з 14.10.2022р по 22.10.2023р, як такі, що є протиправними, на думку позивача, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 не зарахованого страхового стажу періодів роботи: з 13.08.1973 р. по 01.10.1975 р., з 31.10.1975 р. по 21.07.1978 р., з 01.01.1992 р. по 05.05.1998 р.; з 06.05.1998 р. по 08.07.1999 р.

Вимоги зобов`язального характеру є похідними від основних, а саме, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 14.10.2022р по 22.10.2023р із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 13.08.1973 р. по 01.10.1975 р., з 31.10.1975 р. по 21.07.1978 р., з 01.01.1992 р. по 05.05.1998 р., з 06.05.1998 р. по 08.07.1999 р., з урахуванням виплачених сум пенсії.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

У разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, позивачем мають бути наведено переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку. Тобто, тягар доказування, в цьому випадку, покладається саме на позивача.

З огляду на те, що про не зарахування відповідачем при призначенні позивачу з 14.10.2022р пенсії спірного періоду останньому відомо з 23.10.2023, а з позовом він звернувся 06.01.2025, тобто позамежами установленого шестимісячного процесуального строку, то наявні правові підстави застосувати наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Статтею 123 КАС України, обумовлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3).

Оцінюючи доводи поважності причин, наведених представником позивача у заяві, суд зазначає, що виконання у серпні 2024 пенсійним органом рішення у справі №120/13932/23, не є поважною причиною.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Оскаржуючи в адміністративній справі №120/18606/23 рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 26.10.2023 №81 та дії, позивач повинен знати про порушене право щодо не зарахування спірних періодів до страхового стажу при призначенні йому пенсії.

Щодо запиту про отримання публічної інформації від 07.09.2024, спрямованому позивачем до Пенсійного органу, з яким представник позивача пов`язує початок перебігу строків у спірній ситуації, що розглядається (а.с. 11).

Суд зауважує, що звернення позивача до відповідача та отримання ним відповіді від 12.09.2024 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

До того ж, у запиті позивач ставить питання щодо повторного розгляду своєї заяви від 14.10.2022 про призначення пенсії на виконання рішення від 21.11.2023 у справі №120/13932/23, яким, вказує заявник, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області її розглянути відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу з 13.08.1973 по 01.10.1975 р., з 31.10.1975 р. по 21.07.1978 р., з 01.01.1992 р. по 05.05.1998 р., з 06.05.1998 р. по 08.07.1999 р.

Проте, відповідно до рішення суду від 21.11.2023 у справі №120/13932/23, зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 жовтня 2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В решті позовних вимог відмовлено.

Натомість питання не врахування спірного періоду роботи позивача в Російській Федерації до страхового стажу було предметом дослідження у справі №120/18606/23, у якій суд установив дату звернення позивача до відповідача 23.10.2023.

Відтак, суд визнає неповажними причини пропуску строку звернення до суду, тому залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з цим позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 09.09.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна