Справа № 380/9822/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9822/24 пров. № А/857/26993/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

за участю секретаря судових засідань Клим О.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року (головуючий суддя: Гулик А.Г., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у проведенні перерахунку стажу роботи, у відповідності до статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, за період з 10.01.1951 по 28.06.1958.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 у відповідності до статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII за період з 10.01.1951 по 28.06.1958.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у проведенні розрахунку підвищення пенсії та виплати їй підвищення пенсії у розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII із розрахунку 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 05.05.2018 перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Від позивача, 12.12.2024 на адресу суду, надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання провести поновлення виплати пенсії, оскільки рішення суду пенсійним органом не виконується,

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 заяву позивачки про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24.

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.02.2025 про виконання судового рішення подано до суду 13.02.2025, а 30.04.2025 подано доповнення до звіту.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту про виконання рішення суду, з наслідками передбаченими ст. 382-3 КАС України.

На обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначила, що нарахування виплат на виконання рішення суду від 15.07.2024 не ґрунтується на вимогах закону, оскільки в основу розрахунку покладено лише розмір мінімальної пенсії за віком, який був станом на 05.05.2018 року.

Відповідачем не надано відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник апелянта Жук В.М. підтримав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду та відмовити в прийнятті звіту пенсійного органу про виконання рішення суду.

Представник відповідача Боднар Т.М., у судовому засідання просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи заяву про прийняття звіту про виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсійний орган виконав рішення суду в частині перерахунку пенсії позивачки, а незгода з розміром підвищення пенсії може бути предметом нового позову. Оскільки, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24 на відповідача не покладено жодних зобов`язань щодо перерахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 у конкретному розмірі. Перерахунок стажу роботи позивача з моменту набрання рішення суду законної сили є правомірними діями відповідача на виконання судового рішення.

Щодо невиплати нарахованих сум, суд погодився з аргументами відповідача про те, що виплата коштів на виконання рішення суду здійснюється після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Тому невиконання судового рішення через відсутність відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У силу приписів статті 14 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковими до виконання, тоді як невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої ст. 382 КАС України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.

На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у проведенні перерахунку стажу роботи у відповідності до статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII за період з 10.01.1951 по 28.06.1958;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 відповідно до статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII за період з 10.01.1951 по 28.06.1958;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у проведенні розрахунку підвищення пенсії та виплати їй підвищення пенсії у розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII із розрахунку 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 05.05.2018 перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі №380/9822/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24 без змін.

Дослідивши поданий відповідачем звіт про виконання судового рішення, судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24, відповідач, рішенням від 24.10.2024 № 79 провів ОСОБА_1 перерахунок в частині підвищення пенсії в 25% від мінімальної пенсії за віком, згідно з пунктом г статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом реабілітованій», починаючи з 05 травня 2018 року.

На виконання судового рішення в частині перерахунку підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком за пенсійною справою 79 ОСОБА_1 нарахована доплата за період з 05.05.2018 по 30.11.2024 в сумі 25132,22 грн. Зазначена сума обліковується в автоматизованій системі обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі).

З 01.12.2024 виплата ОСОБА_1 пенсії проводиться з врахуванням підвищення пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, (станом на 01.12.2024 - 1452,00 грн). З 05.05.2018 підвищення пенсії в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, яка становила на травень 2018 року - 1452,00 грн.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 переглянуто розмір обчислення стажу позивача.

Рішенням від 09.10.2024 № 79 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії у встановленому законом порядку за час перебування на засланні (спецпоселенні) за період з 10.01.1951 по 28.06.1958 у потрійному розмірі з 26.09.2024 (дата набрання законної сили 26.09.2024).

Виплату пенсії з врахуванням стажу у потрійному розмірі проведено в основних списках за листопад 2024 року в сумі 4 837,53 грн та 692,38грн в додаткових списках за листопад 2024року (доплата за вересень - жовтень 2024року).

Виплата суми заборгованості за період з 05.05.2018 по 30.11.2024 в частині підвищення пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що із наданого звіту від 11.02.2025 вбачається, що Пенсійним фондом проведено необхідні розрахунки та здійснено виплати у відповідності до вимог рішення суду. Доказів, які б свідчили про неповне чи неналежне виконання рішення, апелянтом не надано.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24 не було визначено конкретної дати, до якої відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивачки. Тому перерахунок пенсії з моменту набрання рішенням законної сили є правомірним.

Щодо підвищення пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішенням суду від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24 не покладалося обов`язку здійснити перерахунок у конкретному розмірі. Відповідач провів перерахунок відповідно до чинного законодавства та з урахуванням розміру мінімальної пенсії на відповідні періоди, починаючи з 05.05.2018, а з 01.12.2024 у розмірі 1452,00 грн.

Таким чином, дії відповідача узгоджуються з рішенням суду і свідчать про його належне виконання. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що у випадку незгоди позивачки з обчисленим розміром підвищення пенсії вона не позбавлена права звернутися до суду з окремим позовом.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами відповідача які були зазначені у рішенні суду першої інстанції, що виплата коштів можлива лише за наявності бюджетного фінансування, що підтверджується позицією Верховного Суду (постанови від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а, від 20.05.2021 у справі № 420/5468/18).

З огляду на наведене, звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.02.2025 підтверджує повне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024, а тому підлягає прийняттю.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для відмови у прийнятті звіту про виконання рішення немає, оскільки питання щодо кінцевої дати перерахунку та конкретного розміру підвищення пенсії не були предметом дослідження при ухваленні рішення від 15.07.2024 у справі № 380/9822/24. Зазначені доводи апелянта фактично стосуються нових правовідносин, що виникли після виконання рішення суду, та можуть бути предметом окремого судового розгляду, але не розглядаються у порядку статті 382 КАС України.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/9822/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 08.09.25