Справа № 440/8803/25
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 440/8803/25
Провадження № 2-а/545/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Гаврися В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просив скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення №3284 та №3285 від 18.06.2025, якими на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КупАП у загальному розмірі 34000 грн, по 17000 грн за кожне.

Вважає дані постанови такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що він жодних повісток, викликів або письмових повідомлень про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повідомлення не надходили, телефонних дзвінків або інших засобів інформування не надходило.

Вказав, що він не отримував ані особисто, ані засобами поштового зв`язку, ані в будь-який інший спосіб від ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки/розпорядження/виклику та/або будь-якого іншого повідомлення з вимогою з`явитися до вказаного органу.

Стверджує, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відзив на позов зі сторони відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі та зазначив про підтримку позову повному обсязі.

У судове засідання належним чином повідомлений відповідач не з`явився, будь яких заяв від нього не надходило.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини справи.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Судом встановлено, що 18 червня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанови №3284 та №385.

З постанови за №3284 вбачається, що 11.06.2025 під час перевірки документів гр. ОСОБА_1 встановлено, що 13.05.2025 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено повістку, відповідно до якої йому необхідно було з`явитись 27.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних з питань проходження ВЛК. 25.05.2025 у поштовому повідомленні поставлено відмітку про повернення, у зв`язку з відсутнісю адресата за вказаною адресою. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 на визначену дату не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст. 22 Закону Україну «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, відповідно до постанови №3285 11.06.2025 під час перевірки документів гр. ОСОБА_1 встановлено, що військовозобов`язаний був раніше визнаний «обмежено придатним до військової служби» та у визначений законодавством термін (до 05.06.2025) не пройшов повторне ВЛК для визначення поточного ступеня придатності до військової служби. Також, в постанові зазначено, що станом на __.__.20__ року військовозобов`язаний __________ до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, направлення на ВЛК не отримував .

Відомостей про вручення ОСОБА_1 копій оскаржуваних постанов від 18 червня 2025 року матеріали справи не містять.

Разом з тим, згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3416 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.05.2025 по 20.05.2025 (а.с. 12) та №18135 з 21.05.2025 по 04.06.2025 (а.с. 13).

Згідно з карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, повторного (первинного) медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 06.06.2025 на підставі ст. 72 графи ІІ Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог визнаний тимчасово непридатним до військової служби (2 місяці) з повторним оглядом 06.08.2025 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 235 КУпАП України, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за неявку 18.06.2025 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом.

Згідно зі статтею 235 КУпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

За приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порядку статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» отримував виклик і не прибув у призначений час, суду не надано.

Відповідач не надав суду копій повістки/розпорядження/виклику, яка б доводила, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на конкретну дату та час, не надав доказів, що він отримав вказану повістку особисто або відмовився від отримання, про що зроблене відповідне застереження про відмову від її отримання та не надав суду доказів, що факт неявки військовозобов`язаного зафіксовано відповідним актом.

Окрім того, позивач надав суду достовірні та підтверджені відомості щодо перебування останнього на стаціонарному лікуванні в період, у який він повинен був з`явитися за повісткою у визначений строк та в період обов`язкового проходження повторного ВЛК для обмежено придатних для військової служби, і надалі визнання його таким, що тимчасово не придатний до військової служби.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що позивачем було порушено правопорушення передбачені ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою 27.05.2025 та непроходження повторного ВЛК у строки встановлені законодавством з підстав встановлених судом при розгляді вказаної справи.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України перекладають обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення на відповідача, однак у цій справі таких доказів відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КупАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог статті 139 КАС України, а також беручи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №3284 від 18.06.2025, складену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову №3285 від 18.06.2025, складену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк